FÅR. 535 



lekande. Det kanlefva 14 lir^ men är ej dugligt till fort- 

 plantning mer än 7 — 8 år. 



Fortplantning: Mot slutet af September och hela 

 Oktober para sig Fåren oeh efter 21 å 22 veckor, el- 

 ler i Februari och Mars föder honan ett eller två, högst 

 sällan tre lamm. Somliga får-racer mottaga åter bag- 

 gen ett par veckor efter att de lammat (födt), och fö- 

 da för andra gången i medlet af Augusti. Af denna 

 race kan ett får årligen få fyra lamm, utan att försva- 

 gas. Man låter helst lammen dia så länge de vilja, och 

 så länge modren tillåter det. Af honlammen (gimmer- 

 lammen) utväljer man de bästa till afvel, och afskär 

 svansen derföre att i den samlas en mängd smuts, som 

 förderfvar ullen bak på låren. Af hanlammen utväljer man 

 till baggar dem, som hafva hvit färg, stark hals, krum 

 nos, bred rygg och fin krullig ull. De öfriga hanlam- 

 men skär (gällar, haralar) man efter fjorton dagar. 



Nytta: Hos oss klippas fåren vanligen två gånger 

 årligen, nemligen efter Påsk, och vid Michaéli. Den ull 

 som fås efter Påsk kallas vinterull eller löd, är seg, 

 lång och sammanhängande, men anses ej så god som 

 ullen, hvilken klippes vid Michaéli. Den bästa ullen fås 

 af ryggen och halsen, den dernäst af sidorna 5 den säm- 

 sta af strupen, buken och Öfverbenen. Hur ullen an- 

 vändes är allmänt bekant. — Skinnen beredas af all- 

 mogen och brukas af dem till vinterpelsar med håren 

 inåt vända, och med köttsidan utåtvänd, hvilken på oli- 

 ka trakter blir olika färgad: röd, ockergul, blå o. s. v. 

 — I norra landskapen göras deraf ryor och sängtäc- 

 ken. Hela sängen bäddas ofta med fällar af får-, kalf-, 

 get- och ren-skinn. Äfven beredas lammskinnen till 

 klippingshandskar o. d. 



Huru költet, mjölken och talgen användas, känner 

 hvar och en. — Om Fårens 



Sjukdomar och medel deremot: Se de samma 

 skrifter som vid Owen skola anföras. Dessutom; 



