EENHVALAR. 631 



Detta behandlingssätt af del särdeles svåra ämnet är 

 visserligen beqvämt; men det är att afhugga knuten i 

 ställe för att lösa den. 



En annan väg har Prof. Eschricht beträdt, och utan 

 tvifvel den enda, som leder rigtigt fiam till det åsyftade 

 målet — att utreda och genom säkra charakterer skilja 

 de hoptrasslade arterna. Han har, med outtröttligt nit 

 och ihärdighet, samlat kring sig en mängd till ämnet 

 hörande materialier, och till en början företagit en grund- 

 lig undersökning af en art under alla åldrar, från det 

 späda fostret, till det fullväxta moderdjuret. Denna art 

 är Norrmännens; Waagehval. Samma slags undersök- 

 ningar har Prof. Eschpjcht företagit med Grönländarnes 

 Keporkah. Och detaljerna af dessa sina forskningar har 

 han framlagt i en räcka af Afhandlingar under titel af: 

 Undersögeker över Hcaldyrene. (Kjöbenh. 1845 — 6.) åt- 

 följda af förträffliga lithografier. 



Genom dessa forskningar har Prof. Eschricht kommit 

 till följande, för arternas indelning och säkra bestämman- 

 de, följdrika resultater: 'l;o) att redan fostret har samma 

 form och relativa längd af bröstfenorna som de gamla, 

 sä att redan hos fostret af de långhändla arterna finnas 

 långa bröst fenor ; och 2:o att redan fostret, eller den 

 nyfödde ungen, har svarta barder hos de arter, hvilka 

 såsom fullväxta hafva sådana, samt att hos arter med 

 hvita barder träffas dessa hvita, så väl hos moderdjuret 

 som hos det fullburna fostret. 



Härigenom kunna vi således vara förvissade, att in- 

 gen öfvergång efter ålder finnes mellan de långhändla 

 och korthändla ; äfven som det för alltid är ovedersäg- 

 ligen afgjordt, att Rudolphis och Rosenthals m. fl. Bala:- 

 na rostrala med svarta barder, alldeles icke är Fabricii 

 Baleena rostrata med hvita barder, utan en helt annan 

 art. Också har Prof. Eschricht funnit, 3:o att den blif- 

 vande formen af bröstbenet, tungbenet m. m. äfven som 

 vertebrernas fulla antal, redan finnes hos fostret och, 

 med afräkning af några smärre formskilnader, är det 

 fullburna fostrets yttre form och inre byggnad alldeles 

 lik det fullväxta djurets. Likväl synes, genom dessa un- 

 dersökningar vara ådagalagdt, att formen af skinfliken 

 bakpå ryggen är helt olika hos fostret och det utväxta 

 djuret. Jemf. Escn. 3. Afh. sid. 42 och tab. 11. fig. 

 A. B. 



