632 HVALSLÄGTET. 



Genom dessa högst intressanta resultater, är en säker 

 utsigt öppnad, till utredande af alla arterna, derigenom 

 att, på samma sätt som man vid de mindre djuren lägger 

 exemplar af skilda arter bredvid hvarandra, för att no- 

 ga jemföra dem — hvilket är alldeles omöjligt med de 

 fullväxta Hvalarna — lägger man vid dessa, foster bred- 

 vid hvarandra och jemför så väl deras yttre former som 

 inre delar. Härigenom blir det möjligt för de Zoologi- 

 ska Museerna, äfven för dem med mindre spatiöst ut- 

 rymme, att erhålla och i sprit förvara en samling af 

 alla, åtminstone till närmaste haf hörande Hvalarter. 



Efter dessa betraktelser skall jag försöka att här lem- 

 na ett, ehuru ganska ofullständigt, utkast till bestämman- 

 det af våra Skandina\iska Fenhvalar. 



1 :o Korthändta (Brevimanae). 

 Bröstfenorna utgöra y — tjt ^^ djurets hela längd 

 och räcka ej mer är 3:dje eller 4:de delen af rummet 

 mellan deras fäste och ryggfenan. Skulderbladet för- 

 sedt med långa acromion och processus coracoideus^ 

 bakryggens (ländens) vertebrer med höga processus 

 spinosi , högre än corpora vertebrarum och annulus 

 sammantagna. Processus transversi på axis bilda alltid 

 en ring 5 process, coronoideus på underkäken är ut- 

 bildad och hög. 



Dessa korthändta Fenhvalar skulle jag vilja indela, 

 liksom man indelar Skälarna i Östersjön , i Vikare och 

 Sjöhvalar. 



a) Vikare-Hialarna eller Vik-Hvalarna äro små Hva- 

 lar, med hvita barder, och som uppehålla sig mest i 

 vikarna vid de länder, som gränsa till norra oceanen. 

 Af dem känna vi hittills ej med full säkerhet mer än 

 1 art: 



'ViR-hvaleii (Balwna rostrata Fabmc.) 



Arlm. Barderna hintgula; bröstfenorna hvita, ofvan vid 

 roten svarta med skarp färggräns, vid spetsen svart- 

 akt/ga; njggfman (hos fostret högst i midten, med 

 sluttande bakbrädd; hos de fullväxta) i bakbräd- 

 den djupt inskuren med en bakat riglad spets ; 



