546 OXSLAGTETé 



Anm. Uroxens fordna tillvaro som en från Bison 

 skild art, kan ingen numera betvifla, sedan vi erhållit 

 ej blott skallar utan hela skeletter af båda 5 men i sed- 

 nare åren har en häftig strid uppkommit rörande den 

 frågan, huruvida denna djurart lefvat i Europa under 

 Historiens tid, och huruvida det är denna art, som me- 

 nas af Romerska författare med benämningen Urus 

 (stundom af dem kallad Buhalus) och af Tyska me- 

 deltidsförfatlare med namnet Ure; eller om dessa be- 

 nämningar blott antydde det ena könet af Bison, som 

 Tysklands och våra Medeltidsförfattare kallade Wisent. 

 Det är isynnerhet Prof. PuscHj i Warschau som i sed- 

 naste åren förfäktat den sistnämda meningen. — Om frå- 

 gan är huru vida den kolossala plattpannade oxart, vi 

 här kalla Urus, lefvat i Europa och till och med i Skå- 

 ne sedan landet blifvit af menniskor behodt; så behöf- 

 ves för dess besvarande inga lärda historiska eller 

 linguistiska forskningar, intet bortslösande af tid och 

 möda, som på andra ämnen kunna nyttigare användas j 

 det behöfves för sådant ändamål blott ett besök på 

 Lunds Universitets-Museum och en blick på ett der 

 uppslälldt Urox-skelett, som jag kommit i tillfälle att 

 förära dit, och som år 1840 blef under mina ögon 

 upptaget på 10 fots djup ur en torfmosse vid Önnarp 

 af Wemmenshögs härad i södra Skåne. Detta skelet af- 

 gifver ett ovedersägligt bevis, att djuret under lifstiden 

 varit i beröring med menniskor j det har i ryggen ett 

 påtagligt märke efter ett skott af en kastpik Flera 

 bland samtidens utmärktaste Anatomer och Physiologer, 

 bland hvilka jag här blott vill nämna Johannes Mlller 

 från Berlin och And. Retzius från Stockholm, hafva un- 

 dersökt detta skelet och ensstämmigt intygat att det 

 ifrågavarande hålet i ryggradsbenen är följden af ett 

 sår, som under djurets lifstid blifvit detsamma tillfo- 

 gadt af menniskohand ; och derom kan intet det rin- 

 gaste tvifvel uppstå hos någon sakkunnig man, som un- 



