548 OXSLÄGTET. 



funnos i Hercyniska skogen i Germanien^ och hvilka 

 då (enligt hans mening) icke funnos på andra ställen, 

 voro Renen, som han beskrifver men ej benämner, samt 

 Alces och Urus, som han både benämner och beskrif- 

 ver. Det förstnärada var till skapnaden och fallens 

 ombytliga färg likt getterna, men till storleken nå- 

 got större 5 det hade greniga horn och dessa funnos 

 både hos hannen och honan j de voro längre och 

 mer uppstående än hos något annat kändt djur *). 

 Att CjiSAR här menat Vildrenen är påtagligt for hvar- 

 je Zoolog. På ett annat ställe: (VI. cap. 20) om- 

 talar han dessutom att de halfvilda Germanerna på 

 hans tid nyttjade renskinn till kläder **). Således har 

 åtminstone Renen, under historiens tid lefvat i Germa- 

 nien — hvilket man äfven förnekat. Det andra dju- 

 ret i Hercyniska skogen var Älkes, och det tredje 

 var Urus. Denna sistnämnda (cap. 28) var enligt C^- 

 SAR så kolossal , att han blott var något mindre än ele- 

 fanten j han liknade till utseende, färg och skapnad, tama 

 oxen ^ men han hade mycket större horn m. m. Det är 

 således möjligt, och mer än möjligt, att Caesars 3:ne Her- 

 cyniska djur voro de samma som de tre, hvilka i forn- 

 tiden lefvat samtidigt i Skåne. Att med Pcsch antaga 

 att CiESARs Urus^ ej skulle vara den plattpannade Ur- 

 oxen^ utan den kullrigpannade Bisonoxen, vore att 

 utan skäl förkasta hvad C^sar uttryckligen anför om 

 Urens likhet med tamoxen, till utseende och skapnad, 

 och dess enorma honij ty säkert är, att Bisonoxen al- 

 drig kan sägas vara : ''''specie et colore et jigura tauriP 

 Icke heller kunde en Romare, som var van att se den 



*) Det är alldeles påtagligt att C^sar kommit att hop- 

 blanda sina anteckningar om Renen och Elgen, så att i sam- 

 ma perioder influtit något som tillhör det ena och något det 

 andra af dessa djurarter. Jemf. sid. 493. 



**) Pellibus . . rhenonum tegimentis utuntur. 



