H77 



TAMA OXEN. O 



och man finner der icke blott den smärre (inhemska) 

 artförändringen^ utan äfven den större^ som på det sätt 

 tillkommit, att vissa Godsägare varit omtäiikta att från 

 Holstein införskrifva qvigor och unga tjurar. — På 

 Öarne Rost och Värö vid Malströmmen finnas Oxar 

 som, jemte fåren, gå ute under hela vintren. — De 

 kolonister som bo i trakten af Marangerfjorden, mellan 

 69 och 70 graden, underhöllo redan år 1800, efter 

 5 års vistande derstädes, 314 oxar och kor*). Hr v. 

 BucH omtalar fäkreatur på sjelfva Magerön**), den 

 nordligaste Ö vid Skandinavien, belägen under 7l:ste 

 breddgraden, och vid Reppefjorden ***), som ligger nå- 

 gra mil söder derifrån. 



Häraf ser man, att tama Oxen finnes på Skan- 

 dinaviska halfön, åtminstone vid nordvestra kusten, så 

 långt upp mot norden som landet är af götiska folk- 

 stammen bebodt f). 



Skötsel -[-[). Denna är mycket olika i olika trak- 

 ter af vår Halfö. Der boskapsskötseln drifves mer or- 

 dentligt, fodras korna antingen under hela året på stall, 

 eller också blifva de under sommartiden utsläppta på 

 bete. Der det sednare sker, ger man dem ett gräs- 

 foder om morgonen under det de mjölkas och innan 

 de utdrifvas, samt vid utdrifvandet, rent vatten, Linder 

 middagshettan blifva de åter indrifna , vattnade och be- 



*) Collegial-Tidende 1802. n. 20. 

 **) Leop. v. Buchs Rcise durch Norw. u Lappl. II. s. 70. 

 ***) v. BucH p. a. st. sid. 110. 

 f) I Siberien upphöra boskapsdjuren redan 70 ä 80 mil 

 söder om den angifna breddgraden. Sujuf säger uttryckligen 

 att i Beresof, som ligger under 64 graden, trifvas inga fä- 

 kreatur, och att de, som man förde till trakterna af Polcir- 

 keln, dogo inom få år. Pallas Reis. III. p. 17. — Man ser 

 äfven häraf Skandinaviens långt blidare klimat än Siberiens 

 under lika bredd. 



It) Jemför vidare Norlng p. a. st. kapitl. 16 — 19. 



Skandin:s Däggdjur. 37 



