Ö'7'8 OXSLÄGTEt. 



komma ett, gräsfoder. Då hettan afsvalnat, släppas de 

 äter pa bete och införas om aftonen, då de äfven få 

 vatten och gräs. 



Fcire Enskiffesdelningcn här i Skåne hade hvart 

 Byelag en stor aUmänning; hvilken^ under namn af Fälad, 

 tjente om sommarn till betesmark ftir fäkreatur, får, hä- 

 star och svin. De två furstnämda vaktades vanligen af 

 en herde, samt blefvo om aftnarne hemdrifne och in- 

 släppte. I skogstrakterne, der enskiften ännu ej finnas, 

 intagas vanligen korna och tjudras i ängarna, så snart 

 höet börjar att bergås. Då allt höet är inbergadt, in- 

 släppes och vallas fäboskapen i ängarne 5 och då äfven 

 säden blifvit bergad, lössläppes. 



I dalbygderne i Norrige, ända upp till Helgeland, 

 har man så kallade Säter. Dessa sommarstall för bo- 

 skapen ligga i fjälldalarne, i dertill tjenliga trakter, kal- 

 lade Sätercold, ofta O.era mil från ägarens boning. Åt- 

 ta dagar före midsommar, då snön hunnit smälta i 

 fjällen, drifver man all sin boskap till Säter. Med bo- 

 skapen ditföljer en eller två pigor, kallade Budejor, 

 och vistas i fjällen under hela sommarn, för att vakta 

 boskapen, mjölka korna, samt tillreda ost och smör. 

 ^Merendels hvarje vecka sänder ägaren bud till budejan 

 och afhemtar det smör hon emellertid tillredt. Något 

 före jMichaeli, drifves åter hjorden från Sälern ned i 

 dalen. — I . de norra landskapen i Sverige- 1, e. i Her- 

 jedalen , Dalarne o. s. v. har man fäbodar, svarande 

 mot de Norrskas Säter, och deras biideja, kallas här 

 jätkulla *). 



Vid köldens annalkande insattes boskapen på stall 

 och fodras der under hela vintren. — En oxe som ic- 

 ke arbetar, kan då fodras med lika mycket hö och 



*) Af .lata, vakta; ett ord som brukas i flera provin- 

 ser af (let norra Sverige och Norrige, och Kulla, Kulda el- 

 ler Kolda flicka. 



