502 HJORTSLÄGTET. 



re än de tama, och af dessa sednare äro Skogsrenar- 

 ne större än Fjällrenarne. Tamrenen väger aldrig Öf- 

 ver 10 L:[)dj Vildrenen väger ända till 18 L:pd, då 

 han är fuUväxt. Hufvudet temligen långt j näsan tjock 

 och helt bevuxen med korta här. Ögonen stora och 

 framstående. Öronen långa, äggformiga. Klöfvarne breda, 

 rundade, trubbiga, lätfklöfvarne mer breda än långa, de bakre 

 trubbigast. Långs imdre sidan af halsen nedhänga lån- 

 ga hår som äro längst ned mot bröstet. Svansen kort, 

 med hår G tum, öfverallt starkt beväxt med långa sträf- 

 va hår. På insidan af hasen en större hårtofs och en 

 mycket mindre på baksidan af metatarsus på midten. 



Färgen: Kroppen mörkt gråbrun, mörkast på län- 

 den, på hufvud och halsrygg, samt ett bredt band långs 

 sidorna 5 hvita äro nosspets, underkäk, strupe, under- 

 hals, mage, lårens och Öfverbenens insidor, öronen in- 

 uti samt de från halsen nedhängande långa håren. Be- 

 nens tilltryckta hår äro möikt gråbruna, men fötterna 

 kring klölVarna hvita. 



Don här beskrifna är i sommardrägt. Djurets vin- 

 terdrägt är mer ljusgrå eller livitgrå. 



Dä Renen går eller löper höres från dess fötter 

 ett knistrande eller knackande ljud, nästan som hos El- 

 gen och af samma orsak. 



Hornen hvitaktiga, släta, nästan trinda, på insidan 

 plattade, äro vid roten rigtade bakåt och utåt, deref- 

 ter bågböjda uppåt, framåt och inåt. Rosenstocken li- 

 ten eller nästan ingen-, tätt öfver den utgår framåt en 

 gren, ett stycke öfver denna utgår en annan, en eller 

 begge i ändan llathandslika^ från imagen utgår bakåt en 

 tagg, stundom dubbel 5 uppåt med ändan är hornet mer 

 eller mindre i)latt och bredt med långa fingerlika spet- 

 sar i)å öfra och bakre sidan. 



Honan (Renkon) har äfven horn, af samma skap- 

 nad som Hannens j men mindre. Hon har 4 spenar. 



Ilornfällningen sker på olika årstider hos hannar 



