504 HJORTSLÄGTET. 



tagligt af GÖSARS beskrifning^ ehuru oredigt den änblif- 

 vit redigerad *). En mosaik, utgörande golfvet i ett af 

 rummen på slottet Louvren i Paris , föreställer en Ren 

 som betar vid en (lod der tallar växa j den visades som 

 antik från Romarnas tid och ansågs vara ett minne af 

 någon seger i Germanien. C.esar omtalar att Germa- 

 nerna klädde sig i -renhudar **). Ben och horn af Re- 

 nen finnas också på många ställen i Tysklands gamla 

 torfmossar ända fram till Östersjöns södra strand, och 

 bevisar att Renar funnits i landet ännu under Alluvial- 

 perioden. Från denna del af Gerraaniens Kontinent, men 

 säkert under en äldre tid än Gjesaus, hafva de Renar, 

 som vistats i skogarna, spridt sig ännu längre upp åt 

 Norden, nemligen dit, der nu Skåne är och som då 

 var landfast med norra Tyskland 5 ty i Skåne, på Öland 

 och Borniiolm finnas i torfmossarna ben och horn af 

 Renar, fullkomligt lika dem, som ännu lefva på Nordens 

 högfjällar. 



Alt icke de Renar, som nu ligga fossila i Skånes 

 alluvialbildningar, härleda sig från dem som bebo hög- 

 fjällarna i Norden, eller att dessa sednare icke smånin- 

 gom dragit sig uppåt från landefs sydligaste trakter, be- 

 vises äfven deraf att i alla landsträckor, som på Skandi- 

 naviens Kontinent ligga mellan Skåne och norra Norr- 

 land, aldrig förekommit ett enda spår efter Ren 5 men 

 deremot finnas talrika sådana i länderna närmast söder 

 om Skåne. De Renar, som nu ligga fossila i Skånes 

 torfmossar, hafva således påtagligt inkommit från södren 

 under tiden näst efter rullstensperiodens slut och me- 

 dan Skåne ännu var landfast med Tvskland ; de Renar 

 som nu bebo fjällarna i Norden, hafva inkommit den 

 norra vägen och under en långt sednare tid, nemligen 



*) Jemf. sid. 493. noten ***). 

 **) Pellibus aut parvis rhenonum tegimentis utuntur. CjES. 

 bell. Gail. VI. c. 21. 



