508 HJORTSLÄGTET. 



stället för vatten. Om vintren^ då han förtär mossa, be- 

 står dess spillning af torra s. k. bönor, lika fårens j om 

 sommaren, sedan han ätit groen, är den mer samman- 

 hängande. 



Fortplantning: Renens brunst-tid infaller i slutet 

 af September och början af Oktober. Renarna samlas 

 då i stora skockar på snödrifvorna. Tjurarna stångas 

 om korna och den starkaste, som af Renskyttarna kal- 

 las ''Brunstdyngen" bortdrifver de andra, och betäcker 

 korna, den ena efter den andra. Skjutes brunsldyngen, 

 skingras flocken, tills den fått sig en annan husbonde. 

 Parningen förrättas mest i ondt väder. I vackert vä- 

 der skiljes {locken. . — Omkring 8 dagar efter slutad 

 parning, således i November eller December fäller den 

 gamla Rentjuren sina horn. — Renkon går drägtig i 

 30 veckor till 8 månader, och föder i IMaj eller början 

 af Juni på bara marken eller på snöfältet, en sällan två 

 kalfvar. Sedan dessa äro 8 — 10 dagar gamla, och så- 

 ledes icke längre behöfva modrens försvar mot Ren- 

 oxarna, fäller hon sina horn. Vid samma tid, i Maj 

 månad, fälla äfven de unea Renhannarna sina horn. 

 Renkalfven, som är klen och spenslig, likväl mindre hög- 

 bent än andra hjortkalfvar, kan redan efter några da- 

 gar följa modren. Han är icke fläckig, som andra hjort- 

 kalfvar, utan enfärgad, rödbrun, med ett mörkare streck 

 långs åt ryggen samt ljusare på benen, b\iken och un- 

 der halsen. Denna färg ändras likväl snart och redan 

 i medlet af Augusti är han på ryggen och sidorne 

 svarlaktigj i September blir han mer grå. Modren 

 vårdar med Ömhet sin unge och söker honom med ett 

 grymtande läte då han aflägsnat sig, samt daggar ho- 

 nom i början med sin feta och närande mjölk. Likväl 

 börjar han tidigt att uppsöka de växter som Naturen 

 bestämt för dess underhåll. — Ung-renen skall redan 

 para sig första hösten^ eller femte månaden efter föd- 

 seln. 



