REN. > 513 



liknar till utseende grädda och är mycket kraftigare och 

 mera födande än komjölk. Man kan blanda mycket 

 vatten deri, utan att skada dess godhet^ ja till vanligt 

 hushållsbruk är hon, i sitt rena tillstånd, allt för fet. 

 Af den, som ej njutes färsk, tillredes ost 5 men sällan 

 smör. — Vid jultiden äro Renarne fetast till slagt. 



Med Renens kött och mjölk föder Lappen sig, 

 med skinnen bäddar han sin säng och kläder sig om 

 vintren j af senorna göres tråd hvarmed kläderne sys, 

 af benen förfärdigas skedar o. s. v. Äfven brukas Re- 

 nen om sommaren som lastdragare att bära klöf, om 

 vintren som kör-Ren att draga Akjan eller Pulkan (Lap- 

 pens båtlika släda). Denna slädfart är både nöjsam 

 och snabb 5 men fordrar öfning hos den åkande. Stun- 

 dom händer det att Renen blir ond och, i stället för 

 att springa, vänder sig mot den som sitter i Akjan, 

 samt gifver honom med framfötterna slag på slag. Den- 

 ne som sitter nedbunden, har då ej annat medel för 

 att värja sig, än att omhvälfva Akjan, så att han sjelf 

 kommer inunder den. Den uppretade Renen fortfar att 

 slå på kölen eller bottnen af slädan, tills sinnet går öf- 

 ver, då resan åter fortsattes. 



2:o Med ända till spetsen trinda och frän roten pä 

 alla sidor knottriga horn. 



Hjort (^Cervus Elaphus Lin.) 



Artm. Nosspetsen bar; svansen kort; härhor ste pä bak" 

 sidan af benet öfver midten. 



säger: ''den qvantitet af mjölk som erhålles af hvarje Ren, 

 uppgifves olika, af några till 4, af andra åter till -i -.dels kan- 

 na dagligen''. — Således torde medium eller I kanna som 

 uppgafs i förra upplagan vara det vanliga. Eljest är ju lätt . 

 begripligt, att Renen likasom kon kan gifva mycket olilia 

 mjölkqvantitet. 



Skandn:$ Däggdjur, 33 



