516 hjoutslXgtet. 



nu mera aldrig vild i någon Svensk provins. Icke hel- 

 ler finnes han i det inre af Norrige^ men i de vestra 

 kusttrakterne och på några öar i Bergens och Trond- 

 hiems Stift, ända upp i Nummedalens Fögderi, träffas 

 han ännu *). I Skåne förekommer Hjorten ännu tem- 

 ligen talrikt i skogarne på vissa trakter j likväl har dess 

 antal i sednare tider ansenligt aftagit, likasom de sko- 

 gar i hvilka, han fordom lefvat. Då Skåne ännu utgjor- 

 de en ödeskog, endast afbruten af insjöar, träsk och 

 moras, funnos Hjortar i mängd i hela landskapet **). 

 Hjortarne lefva gerna i större skockar tillsammans. 



*) Hjorten förekommer på Hittern, Ottersön, vid Namself- 

 vens utlopp (Esmark). — 1 Juni månad 1816 såg jag i Trond- 

 hiem en Hind, som var skjuten i grannskapet. På Ottersön, 

 som ligger mellan 64:de och 65:te breddgraden, skall, för få 

 år sedan, hafva funnits en mängd Hjortar, livilka dock un- 

 der de sista åren betydligt minskats genom Vargar och an- 

 dra Rofdjur, som under vintrarne infunnit sig. 



**) Man har påstått att Hjorten ej vore ursprunglig på Skan- 

 dinavien och att han först blifvit i Sverige införd under Gu- 

 staf I:s regering. Ett evident bevis för motsatsen är följan- 

 de : för tlera år sedan erhöll jag af en Bonde ett par Renhorn, 

 funna på 14- alns djup i Fals mosse nära Lund, samt ett 

 Hjorthorn funnet på samma ställe på 3 alnars djup på bott- 

 nen af mossen. Detta sednare var fäldt; hos de förra, som 

 voro afbrutna, lag hela skelettet, men var multnadt. Det är 

 klart att hjorthornet kommit på sitt lägerställe då mossen än- 

 nu var ett öppet vatten, och att Renen omkommit på sam- 

 ma ställe, sedan der bildat sig ett moras. Hjorthornet hade 

 således legat länge på insjöbottnen, innan Renen satte sig i 

 gyttjan. Men nu vet man, att Renar icke funnits i Skåne se- 

 dan Gustaf I:s tid — (troligen ej pä de sist förflutna 1000;de 

 eller ;2000 åren); derföre måste Hjorten hafva funnits här 

 långt före nämde tid. — Hjorthorn äro ej sällsynta i torf- 

 mossarne på Skånska .slätten. Äfven är ett förkalkadt hjort- 

 horn funnet i tuffkalk-lagret vid Benestad och, jemte ett fot- 

 ben af Vildsvin, som träffats i samma tuftkalk, skänkt till Lunds 

 Museum af Hans Excellence Herr Grefve C. Piper. 



