79 



art med vackra loda bloninior, som iikval 

 iiro mindre an de lios S. f ulkens. — S. 

 cyanijiora Ott. & Dietr. har stora, vackra blå 

 blommor. — Men i Mexico och i Jirasilicn 

 finnas iinnii praktfuUare arter med •?. Lill 

 3 tums langa blom-kronor, såsom S. balau- 

 stma Pold , persicifolia WW.^Sessei BenLli., 

 leucocephaJa Humb., Hilaril Bentli. m. fl.. 

 De iiro likviil annu cj odlade i Europa. 

 Andra arter iiro iifven viirda odling for 

 sina vackra blommor, såsom de rodblom- 

 miga S. formosa Willd., coccinea L., pseu- 

 do-coccinea Jacq., pulchella D.C. och bi- 

 'volucrata Cavan. samt de blå iS". Boosia- 

 na Jacq. {S. amoena Bot. Reg.), chamæ- 

 drioides Cav., amarissima Orteg., cæs/u 

 Humb. m. fl.. — S. officinalis L. (sa kal- 

 lad tysk Salvia) har foljande geographiska 

 utbredning: i Spanien, sodra Frankrike, 

 Piemont , Neapel , Venetianska landet, 

 Istrun och Dalmatien; den varierar med 

 blå, purpurfiirgade och hvila blommor. — 

 Vifl S. coininutata Benth. anmiirkes, att 

 den ar S. dominica Linn. ej Swartz's & 

 Auctorum, och att den troligen yaxer i 

 Italien eller i Syrien. Forf. tillagger, att 

 Linné bade i sitt Herb. inlagt exemplar 

 ifrån Upsala Bot. Trådgard både af sin S. 

 serotinuj, for hvilken han uppgifver Italien 

 såsom hemland, och af sin S. dominica ^ 

 om hvilken han sager, att den viixer på 

 S:t Domingo, men Benth am forklarar, 

 att S. serotina ar west-indisk och iS". com- 

 mutata tydligen en art ifrån Medelhafs- 

 trakterna, samt att troligen något misstag 

 skett vid benåmningen, antingen af de 



