98 



såg också i Biirmunni Herbarium lios De 

 Lesseit 2 original-exemplar, af hvilka 

 det ena var Plectronia 'ventosa ocli det 

 andra en art, om hvilken han med uviss- 

 het tror, att den iir en CelastruSj hvilken 

 han benamnt C? Plectronia (Prodr. II. 

 p. 9.), och efter dessa bade Bur man nus 

 sanimansatt sin beskrifning. — f orf. kan 

 annu ej bestamma platsen for Olinia i det 

 naturhga Systemet, men tror, att den bor 

 blifva emellan Celastrineæ och Rliamneæ. 



Arterna iiro Buskar ifrån Goda Hopps- 



TJdden: i. O. cjniosa Thunb. 2. O. ca- 

 pensis Klotsch. 3. O. ucuminala Kl. — 

 Garten-Director Otto har tillagt anmark- 

 ningar om odlings-siittet for dessa arter, 

 otto-s OXALIDEÆ. — Ibland de viixter, 



&P^'j^% hvilka nyhgen bHfvit till odUng foreslag- 

 Afh. oni na, år åfven den af Otto och A lb. Die- 

 «SLtrich beståmda Oxalis e seiden ta, som ^,\i' 

 ver en atbar rot, liknande en rot va ^). 



Denna Oxalis esculenta har hitintills . 

 varit forblandad med Ox. tctrapkjlla Ca- 

 van., som afven har en atbar churu min- 

 dre rot. De åro nåra beslågtade. Bada 

 våxa vikla i Mexico. O. esculenta ar till 

 alla delar storre, saknar rollopare, har om- 

 våndt-åggrunda blad och morkroda blom- 



9) Ollo^s (Sc Dietr. Al lg. GartenZeil. i835. JX;o 

 49. ss. 3H6— 389. 



1. Oxalis esculenta Ollo & Dietr.: acaulis: 

 rhizomate bulboso non stolonifero; radiculis 

 napiroimibiis; foliis quaternis; foliolis obovatis 

 Sliperne leviter eniarginatis; floribns umbella- 

 tis; calycis pli) His apice tubcrculalis; stylis 

 stamiuibiis brevioribus. Dietrich in Allg. 

 GartenZeit. ib35. s. 388. 



