io5 



rutoxyloii Bkim. i sp. — ii. Kremospo- 

 riLS Sp. I sp. — 1 2. Drosanllie Sj). — 

 1 3. U''cbbiti Sp. o sp. — \ \. Hypericnni 

 L. 3() arter, de ilesta europeiske. Hit ho- 

 ra de svenska artcrna, inen man saknar 

 //. hirsntiim Linn. — 1 5. Oljmpia i sp. 

 — iG. Cainpylopiis i sp. — i-y. PsorO" 

 phftuni Sp. I sp. — 1 8. jdiulrosæmiim 

 Allion. 6 sp. — 19. EremantJie 1 sp. — 

 20. Canipjlosporus 3 sp. ■ — 21. Norysca 

 Sp. 2 sp. — 22. Roscyiut Sp. 4 sp. — 

 23. JMyriandra Sp. f) sp. — 24. Brathy- 

 di/im Sp. 5 sp. — 2 3. Bratliys Mutis 35 

 sp. — 26. IsophyUani Sp. i sp. — 2-7. 

 Ascjrum L. 9 sp.. — Forf. anniarker, alt 

 Lancretia Delile far hiinforas till Fra?i- 

 keniaceæ, och att Euchrjphia Cavan. {Car- 

 podontos LablU.) snarare liorer till Tern- 

 stroiniaceæ och CIdænaceæ. — Tab. VI. A. 

 Tridesniis Billardicri Sp. — B. Jiiicistrolo- 

 bus li^ustrinus Sp. — Man maste foiun- 

 dra sig, hnrii Forf. kunnat formå sig att 

 så sonderklvfva denna Yåxt-Ordninij. — 

 Ibland sliigt-namnen iir ett forut begagnadt 

 namnligen Campylopus. 



CARYOPHYLLEÆ. — Dapont har d..- 

 .sokt att bevisa, att Gypsophila Sa.cifraga p^(l^„^^^ 

 Linn. ar en verklisf art af Dianthus, uW^yp'}}'^!- 

 hvilket slagte Linne forst hånfrjrt den i fragå. 

 i:sta Upplagan af Species Plantanim ^). 

 Mer t ens och Koch hafva bestånit den 

 till ett eget slagte Tiuiica (Deutschl. Flo- 

 ra), men Griesselich har sednast bevi- 



') Ann. des Sc. Nat. Noiiv. Ser. T. V. pp. jkj 



