126 



sSsora den egentliga T. angustifolium an- 

 tages den af Jacquin under detla namn 

 beskrifna och i Hortus Vindobonensis T. 

 III. tab. 43 afbildade art, hvilken afven 

 till en del ar Linne's Tli. an^ustifoUum 

 Spee. Pl., som har trådig rot, blad-slidor- 

 na och de nedre blad-skaften nåstan alltid 

 finhåriga pa undre sidan , blekare blad, 

 blom-vippan mera qvastlik och blommor- 

 na samlade i topparna af smagrenarna, 

 hvaremot T. galio/des har kr3'pande rot, 

 skinande mindre viggelika blad, en aflAngt 

 pyramidalisk blomvippa med mera sprid- 

 da blommor. — Slagtet anemone bibe- 

 hålles odeladt enligt Linne's bestamning. 

 anemone vemalis L. och Jl. pratensis L. fo- 

 rekomma mest i Norra och Medlersta Tysk- 

 land, synas vara rara eller knappast fin- 

 nas i Sodra Tyskland. — An. ranucnloi- 

 des skiljer sig iifven ifran An. neinorosn 

 med ovala nagot urnjupna utviindigt fin- 

 håriga kronblad, hvaremot A. nemorosa 

 har aflånga trubbiga på bada sidor glatta 

 kronblad. — Sliigtet RaJiuncidus har i 

 Tyskland och i Schweitz 3'^ arter; uti art- 

 miirkena inga fronas olika form. R. agna- 

 tilis L., divarciatus Schrank [R. stagna- 

 lis Wallroth,, R. panthotriæ cl. DC, R. 

 aqu. /3. Linn. Sp. Pl.) oc\\ fluitans Laniarck 

 åtskiljas. — A f i?. Flammula Linn. anta- 

 ges R. reptans Linn. såsom Variete' p. — 

 R. iUyricus L. forekommer i Littoralen, 

 genom Osterrike tills upp i Bohmen och 

 i Elbdalen till Slassfurth åfvensom i Schle- 

 sien. — R. cassubicus L. antages såsom 



