i84 



ras såsom varieleter: p. pusiUa {F. can. 

 r. ericetorum Reichenb.); )^. V, Ruppil 

 Allion.; f. F. hictea Smith. {F. hincifoUa 

 Reichenb.); ^. V. sylvestris Reichenb.. — 

 Vid y, montana anforas ej blott F. mon- 

 tana Linn. utan iifven F. persicæfolia 

 Fries Novit. och F. elatlor Fries, hvilka 

 sednare bada synonymer liiir aldrig kunna 

 tilliimpas, då man jemnforer Fries's be- 

 skrifningar; de tillhora, såsom bekant ar, 

 :3:ne andra ifrjin F. montana L. val skil- 

 (hi arter. — F. Allioni Pio {F. arenaria 

 DC.) anfages såsom egen art; den fore- 

 kommer sållsjnt på några Alper i Nor ra 

 Xtalien. — F. mirabilis våxer ock i Norra 

 Italien. — F. bijlora L. finnes på Alper 

 i Norra Italien. — Af JUecebrum beskrif- 

 vas "7 arter. — Glauæ maritima L. maste 

 vara hogst sållsynt i ItaHen, ty blott ett 

 enda synonjin anfores nåmnligen Allionii 

 Pl. Pedem., ocli Forf. har den endast ifrån 

 ett våxt-stålle. — A f T/iesium anforas 5 

 ai ler: i. T. Linophyllum L. [Th, inter- 

 medium Schrad.) & p. latifolium [Th. 

 montaniim Ehrh.). 2. Th. divaricatum 

 Jan. Catal. Pl. Phanog.. 3. J.li. humile 

 Yahl. endast i Calabrien, på Sicllien och 

 på Sardinien. 4. Tii. alpinum L. — Af 

 Finca forekomma i Italien: i. F. minor 

 L. och o. F. major L., som åro allmånna 

 samt 3. F. acutijlora Berlol., hvilken år 

 funnen i medlersla Italien och på Sardi- 

 nien; den skiljer sig ifrån F. /;/ a/or dermed, 

 att F. acutijlora har folia ovata utrinquc 

 angustata margineque glabra; laciniæ ca- 

 lycinæ nudæ; coroUæ segmenta obliquc 



