3^3 



rer eller vissa delar ai' nu lefvande ar- 

 ter, med hvilka de fossila synas liatVa stor- 

 slå sliigtskap ^). 



Uti Foretalet nieddelar Forf. forst en 

 ofversigt af sitt siitt att studera Ornibun- 

 karna och af de iipptiicktcr, hvilka han 

 småningom gjordt. lian tror, att i sten- 

 kols-formationen sannolikt iinnu linnas alla 

 de arter, hvilka ulgjorde den ursprungliga 

 Floran, och att denna i lull vegetation 

 traflades af den forsloiande och forkol- 

 ning astadkommande catastro])hen. Vege- 

 tationen i de iildre Kol- och Brunkols- 

 Ibrjnationerna kan hlott kallas forkolad 

 eller forvandhid lill jord, och den i Brun- 

 kols-formationen kan olla ej en gang sa be- 

 niimnas, i det att dess stammar hlott kun- 

 na anses såsom lorkad ved, hvaremot for- 

 stening endast tillhor en mindre miingd 

 af ved och stammar, hvilka finnas i se- 

 cundaira och i lertiaira formationer. Forf. 

 har sokt att utforska, på hvad satt natu- 

 ren mojligen kan hafva verkstallt forste- 

 nings-processen, och han har lyckats att mi- 

 neralisera animaliska och vegetahiliska krop- 

 par; han nedlagger dessa i concentrerade so- 

 lutioner af Jord-arter och Metall-Oxider till 

 dess, att de derafaro tillrackligenimprægne- 

 rade, hvarcfter de torkas och sedermera ul- 

 siittas for en hiiftig eld, genom hvilken de 



^) Novornm Actorum Academiæ Cæs. Leopoldi- 

 no-Garolinæ Naturæ Cuviosoruni Vokiminis 

 sepliiui Supplementuin sistens H. R. Gop- 

 perti Systema Filicum fossiliiiin. — Giim Ta- 

 bulis lilhogiaphicis XLIV. — Viatislaviæ et 

 Bonnie. MDCCGXXXVI. pp. XXXIl & 486 & i. 



