38o 



Calceolarius, D. Major och Ed w. 

 Luidius, hvilken sidstnamnde forst gat" 

 namn af Lithoxjlon åt forstenad ved. 



2:dra Perioden ifrån Scheuchzer lill 

 Walch (år 1700 till 1773). — Scheuch- 

 zer 's "Herbarium diluvianum" &c. (Ti- 

 guri 1709) gjorde Epok i detta studium. 

 Denne Foifattare hårledde Våxt-Petrifica- 

 ternas tillkomst ifrån en stor ofversvåra- 

 ning nåmnligen ifrån Synda-floden, och han 

 indelade dessa fossihi Våxter i 3 dasser. 

 I. Plantæ antidilavianæ , de hvilka fore 

 Synda-floden hlefvo forvandlade i sten. 2. 

 Plantæ dilavianæ , de hvilka vid Sjmda- 

 floden forvandlades och 3. Plantæ post- 

 dilavianæ j de hvilka efler Synda-floden 

 Mefvo forvandlade i sten, och ibland de 

 sidstnåmnda anftiras blad-aftr3^cken i Toph- 

 sten. Han anmårkte redan såsom något 

 inårkvårdigt, att uti de 2 forstå classerna 

 foretrådesvis funnos Ormbunkarj och han 

 jeranforde dem dels med inhemska dels 

 med de tropiska arier, hvilka Plukcnet 

 beskrifvit och afbildat. — Dendriterna , 

 hvilka af de fiesta iildre Forfattare blifvit 

 ansedda såsom forstenade eller incruste- 

 rade Mossor, ansåg han enligt Hen kei, 

 L och ner, A. Ritter och Bruckmanii 

 såsom oorganiska gcnom Metall-upplosnin- 

 gar frambragta former. Hans figurer af 

 fossila Våxter åro igenkånnliga , så att en 

 stor del af dem kunnat utredas, och Forf. 

 hånforer dem hår till de nu for tiden be- 

 skrifna fossila arter. — Scheuchzer's 

 Arbete uppvåckte mycken båg for detta 

 studium och mångfaldiga arbeten utkom- 



