485 



— Sliilligcn y liras: "alll således, li varl 

 Roniarna liatlc slorl och beiinclransviirdt 

 var inoLsaLsen af del, livarlill var lid slriif- 

 var. J)e visatle sin sloilek i iilstriiekniri- 

 gcn och niassan, vi i hopdragnin^cm ocli 

 inlensilelen. De slriifvade all symboliscra 

 enighelen i luenskliga verk; vi all sain- 

 manpriissa evigheter till ininuler. De vil- 

 le, all deras veik skulle lefva efler dem; 

 vi all alll menskligl verk, del lorflulna, 

 det njiivarande, och det som var amnadt 

 forst for en alliigsen framtid, skall vara 

 lill f()r oss. Bada sammanlriiffa i att siika 

 det oilndliga; men de forre sok le det oiind- 

 ligen Storå, och vi soka det oiindliga i en 

 punct, d. ii. det oJindiigen sma." 



8. "Om Men me' s nya satt (Ut upp- 

 (lrau,a Vinslockeu." "Ell liigre skolt af Vin- 

 slocken afskiires, h varpa alla ogon, ntoni 

 de (ifversla, borltagas, och lagges derefler 

 i 6 — 8 ringår i en 1 2 till i4 tu ms vid 

 kruka. Skottet kan hafva en liinfrd af 6 

 lill 3o fot, besta af iildre ved utom 3 el- 

 ler 4 ^^^ i ^'f''^ iindan, och af hvilka i till 3 

 fot bora striicka sig cifver krukan, samt bin- 

 des med kiippar. Krukan fylles sedan 

 med god och rik jord, alt densamma vid- 

 rorer alla delarna af det der uti inneslutua 

 skottet. — Derefter invecklas hela den ijf- 

 ver jorden vårande stammen i mossa, hvil- 

 ken maste hallas fuktig, till dess klasarna 

 hatva utvecklat sig. — Krukorna insallas 

 nn an lingen i bolten- vii r man af en drif- 

 bank eller i en drifkast, hvarvid tempera- 

 turen så afpassas, alt icke ogoncn drifva ut 

 forr, iin rotlerna hafva bilrlal sig, emedan 



