22 Tromsø Museums Aarshefter IG. 1893. 



en samlet oversikt over alt, hvad der hidtil var bleven sam- 

 let og iagttaget vedrørende Sydvarangers insektfauna. 



Da en sådan reise vilde blive adskillig kostbar, så den 

 med museets almindelige reiseannuum ikke var at tænke på, 

 ansøgte jeg om et af universitetets offentlige stipendier, som 

 jeg da også var så heldig at opnå, og med et forhøiet bi- 

 drag fra museet lykkedes det da også at fuldføre reisen med 

 en moderat underbalance. 



Aldrig har jeg med større omhu rustet mig til nogen 

 ekskursjon, aldrig er jeg reist ud med større forventninger, 

 men aldrig har en lunefuld arktisk sommer ved sin ugunst 

 beredt mig et større nederlag! I det følgende skal jeg da 

 få lov til mere udførligt at beskrive såvel de besøgte trakter 

 som reisens iagttagelser overhovedet. 



I snefok styrede jeg nordover 28de mai ledsaget af min 

 tro assistent Bersvend Bjerkeng fra Målselven, som også i 

 1890 havde fulgt mig til Sydvaranger og således var fortro- 

 lig med land og folk. Da al folkehjælp er meget kostbar i 

 Finmarken, og det desuden gjaldt at medbringe det størst 

 mulige materiale, skyede jeg ikke de dobbelte omkostninger 

 ved at skulle sørge for 2 gjennem en hel sommer, såmeget 

 mere som jeg i min ledsager ikke alene havde en snarrådig 

 kammerat, der aldrig stod rådvild ved nogen vanskelighed, 

 men også en hjælper, der var indviet i samlekunstens vig- 

 tigste elementer* Det er da også kun en retfærdig ros jeg 

 yder Bersvend" ved at udtale, at alene hans utrættelighed og 

 omhu frelste det hele foretagende fra at blive en komplet 

 fiasco. 



Det vekslede fremdeles småt mellem sne ogsolskin, da 

 vi 1 juni ankrede udenfor Kirkenes, hvor vi i 1890 havde 

 havt fast station. Mit første spørgsmål gjaldt isforholdene 

 i Langfjorden, den eneste adgang til den indre bygd, som var 

 .reisens mål. Svaret blev, hvad jeg ventede og frygtede: isen 

 lå-endnuud til. Sandnes^, en mils vei fra f jordbunden, men 



