Sparre Schneider. Kvaløens insektfauna. 145 



ligt at studse ved. Først er der de 2 store løbere, Carahus 

 cateniUatus og violaceus, begge vingeløse arter, som vel ikke 

 har saa let for at udbrede sig. Disse 2 synes at være ud- 

 bredte over hele den arktiske regions skjærgaard vestenfor 

 Nordkap og kun yderst sparsomt at forekomme paa fastlan- 

 det og her kun langs den ydre kystrand, medens den 3die 

 broder, C. glahratus, tindes overalt paa fastlandet men synes 

 at fattes næsten paa alle øer. Og dog er de to førstnævnte 

 forøvrigt slet ikke udprægede kystformer ; i det sydlige Skan- 

 dinavien og ellers i Xordeuropa forekommer de ligesaameget 

 i det indre land, medens C. glahratus i det sydligere Norge 

 nærmest optræder som et alpint insekt. Det ligger saaledes 

 for haanden at tænke sig, at violaceus og catenulatus maa 

 være indvandrede ad andre veie og have fristet andre vilkaar 

 under Skandinaviens anden nedisning end glahratus. Det 

 maatte vel være meget lettere for 2 tunge uvingede men 

 fodrappe insekter at udbrede sig langs kystranden, selv med 

 dens mange bugter, end at hoppe fra ø til ø, og jeg mener 

 altsaa, at disse 2 øernes store løbebiller, og mange mindre 

 med dem, neppe i en senere periode kan tænkes indvandrede 

 over skjærgaarden som en bro langs landet, men snarere som 

 relictformer repræsenterer den i en gunstigere periode over 

 det nordlige Norge udbredte mere sydlige fauna, som af 

 ublide magter enten er tra^ngt ud paa oerne eller allerede 

 var der, medens stammen paa fastlandet gik til grunde. De 

 rent arktiske elementer har da under den varmere periode 

 nærmest tilhørt de subalpinske og alpinske regioner, ogefter- 

 som klimatet forværredes, liar do saa Hyttet nedover og dels 

 lilandet sig med og dels fortrængt den boreale fauna. 



Det skulde ellers paa anden maade være vanskeligt at 

 forklare sig fon^komsten ude paa oerne af endel virkelig ud- 

 prægct sydlige former, sum slet ikke er fundne paa fastlan- 

 det inden vor arktiske region, og hvorpaa fortegnelsen frem- 

 byder llerc interessante eksempler, s. f. eks. Cymindis at^- 



