J. Sparre Schneider. S3'dvaraii g-ers Lepidoptera. H 



ind på dette spørgsmål, idet jeg henviser til mine bemærk- 

 ninger i arbeidet over „Lepidopterfaunaen på Tromsø og i 



o 



nærmeste ome2'n". Mus. Årshefter 15. 



14. Melitæa iduna Dabn. 



Det var mig i sandhed en stor og behagelig overras- 

 kelse at kunne forøge vSydvarangers fauna med denne inter- 

 essante og vakre sommerfugl, der hidtil pa norsk område i 

 et enkelt individ var fundet af Schøyen i Porsanger. Vi tog 

 på min sidste reise ialt 17 friske eksplr., hvoraf blot en eneste 

 hun, på den store myr ved Riimjiguøsk 18 — 22 juli, det 18de 

 tog jeg på toppen af Galggooaive 25 julimellem Betulanana 

 ved kanten af en myr. Af speciel interesse var det mig 

 her at kunne få rede på idunas rette lokaliteter, hvorom 

 jeg hidtil ikke kjendte andet, end at den i (^vikjok er fun- 

 den på „en med kort gras bevuksen engkulle" (Wallengren), 

 ligesom Schøyen også tog sit eksplr. på en eng. Yed Riimå- 

 guøsk holdt den sig mest i udkanten af myren blandt sraåt 

 krat af dvergbirk og små vidier, men en og anden fangedes 

 også midt i den vådeste de], hvor frigga og arsilache havde 

 sine tumlepladse. At arten i Sydvaranger må være høist 

 lokal er øiensynligt, siden den tidligere så ganske har kun- 

 net undgå vor opmærksomhed. Man skal søge længe efter 

 en sommerfugl, der er så sporadisk i sin forekomst, idet den 

 foruden i Finmarken kun er kjendt fra (^)vikjok samt Kola- 

 lialvøen, na\ nUg er dens hjkale optræden pa fa Ulende i svensk 

 J^apmarken, livur der dog er samlet sa meget. 



S3'dvarangers iduna synes at va^i-o moro vol ud viklet ond 

 don svenske, hvilki^t ud<Mi tvivl boi or pa forekomsten pa så 

 fugtigt terræn, hvad man også kan se hos lajfofia, norna, 

 selene og frigga, ialfald forekoinmoi" dot mig. at grnndon 

 kan søges i donno (tinstaMidiLiliod som don na'rm(\'^tliggonde 

 fakt(»r. Ilannerno maler fra :\.l -*VS mm., det eneste fore- 

 iggende liunindivid 42 mm., don or således et ganske state- 



