12 Tromsø Museums Aarsliefter 18. 1895. 



ligt djT; de 2 foreliggende hanner fra Qvikjok har en vinge- 

 bredde af kun 31 og 35 mm., men dette er jo lidet materiale 

 at gjøre sammenligninger efter. 



15. M. parthenie Bkh. 



Udenfor Frihedsli i Målselven samt Koutokeino og Ka- 

 rasjok i Østfinmarken er parthenie kun kjendt fra det indre 

 af Sydvaranger, hvor Sandberg først tik nogle eksplr. fangede 

 ved Kobbervik 25 juli 187'J. På vor mindeværdige tur op- 

 over Pasvik i 1882 erholdt vi talrige nyklækkede eksplr. på 

 toppen af Galggooaive den 18 juli, medens Sandberg samme- 

 steds året efter kun fik et enkelt stykke. I 1892 synes den 

 at have været påfaldende sjelden, idet vi først efter lang 

 søgen endelig fangede en nyklækket han på en myr ved foden 

 af Galggooaive den 25de og dagen efter en slet han ved 

 Ramaguøsk; i 1893 bemærkede Dr. Wessel den atter temme- 

 lig hyppig opover Galggooaive. På denne siJstnævnte loka- 

 litet flyver den navnlig i de øvre partier næsten helt op til 

 toppen og besøger med forkjærlighed Ledum, der her også 

 vokser på tørre lokaliteter med megen renmose, men som 

 ovenfor nævnt holder den også til på temmelig våde myrer. 



Jeg har brugt benævnelsen parthenie for vor arktiske 

 athalia-fovm, men som Schøyen har udtalt i sin oversigt, er 

 der intet udkomme med vore norske former åf denne gruppe; 

 de formidler alle overgange mellem athalia-aurelia-parthenie 

 på en made, der lader alle vedtagne kjendemærker slå feil, 

 og jeg erklærer mig også fuldstændig fallit ligeoverfor dem. 

 Såvel den pa Dovre forekommende som vor tinmarkske form 

 tilhører ved sin lidenhed og brunrøde palper nærmest _par//ie- 

 nie uden derfor at være ganske identisk med den i Mellem- 

 europa godkjendte parthenie, men jeg skal forøvrigt ikke 

 vikle mig ind i dette uredige spørgsmål. De foreliggende 

 23 stykker fra Sydvaranger har en vingebredde af 33 — 36 

 mm., er gjennemgående meget mørke, enkelte hanner er rent 



