20 Tromsø Museums Aarshefter 18. 1895. 



høire uden forøvrigt at vise nogenslags forkrobling. Lignen- 

 de individer har jeg af andre sommerfugle oftere påtruffet, 

 men i de fleste tilfælde røber tegningens ndvikling og vinge- 

 formen en sygelig forkrøbling. Ved klækning a f natsommer- 

 fude fornemmeliof. er det jo et ofte indtræffende iilield, at 

 især bagvingerne ikke vil vokse helt ud. medens forvingerne 

 opnår sin fulde størrelse; blandt andre har det således slet 

 ikke ^illet lykkes mig at få bagvinger på Phisia asclepiacUs, 

 og Arsilonche alhovenosa er også meget hmefuld. 



Påfaldende nok er lappona ikke bleven observeret i 

 KuLisamo. medens den i Xorge går lige ned til den 60de 

 grad, dog er det vel neppe nogen tvivl underkastet, at den 

 flyver på de Kuusamo omgivende fjelde. Omvendt er det 

 vel liden sandsynlighed for, at ligea, der endnu er alminde- 

 lig ved Kuusamo, nogensinde ^dl blive påvist i Sydvaranger, 

 en så stor og iøinefaldende sommerfugl skulde vel vanskelig 

 have undgået så mange samleres opmærksomhed. Forøvrigt 

 går ligea ligeså langt nord som polaris Stgr., idet den, så- 

 ^'idt jeg ved, nu også er bleven påvist i Porsanger; lappona 

 går antagelig ligeså langt, som Norge strækker sig, da den 

 flyver både på Hammesfests nogne fjelde og på den øde kyst 

 ved Yardø. 



26. E. embla Thhg. 



Da Sandberg i 1881 meldte os den behagelige nyhed, 

 at han på en myr ved Bosjavre den 28 juli havde fanget 3 

 eksplr. af denne vor vakreste Erehia, var dette fund vistnok 

 ikke så aldeles overraskende, da arten jo er uxlbredt overalt 

 i det nordligste og mellemste Sverige ned til 61'^. i Finland 

 forekommer næsten overalt, ligesom den hos os er kjendtfra 

 etpar lokaliteter i det sydøstlige (Odalen og Hedemarken), 

 men vi havde dog på det nærmeste opgivet håbet om at ind- 

 føre den i vor arktiske fauna, når den ikke engang var at 

 finde i en så gunstig trakt som Alten. På vor berømmelige 



