J. Sparre Schneider. Sydvarangers Lepidoptera. 29 



Universitetet besidder et stykke, der angiveli^r er fan- 

 get ved Hammerfest, og selv har vi, foruden de 2 eksplr. 

 fra Sydvaranger, endnu en særdeles vakker han, som jeg tog 

 på et fjeld i Målselven 3 juli 1884, medens mindst endnu 

 et observeredes sammesteds. Indre norske eksplr. kjendes ikke. 



Efter de 3 foreliggende eksplr. synes festiva at være 

 underkastet betydelig individuel variation. De 2 eksplr. fra 

 Sydvaranger ligner hinanden med hensyn til fordngernes 

 tegning, medens hunnens bagvinger har mere sort end gult, 

 stykket fra Målselven har de gale flekker på forvingerne 

 flere og større, Haanerae måler 41 mm., hunnen 40 m:n. 



37. A. qvensølii PayU. v. gelida Møschl. 



Er i Sydvaranger kan fanden på sandbankerne ved 

 Jakobselv af Sandberg, som udforlig har redegjort for dens 

 udviklingshistoiie. Dens udvikling er 2-årig, og sommerfag- 

 len derfor kun at erholde hv^ert andet år, og her ved Jakobs- 

 elv kan i årene med ulige tal, førstegang af Sandberg obser- 

 veret i 1875, sidste gang i 1883. I Porsanger derimod, hvor- 

 fra telegrafbestyrer Smith har sendt mig 2 eksplr. fangede 

 i juni 1890. flwer den i de lige år. Foraden fra disse 2 

 lokaliteter i Østfinmarken er qvenselii kan kjendt i Kvænan- 

 gen, livor Dr. C. Aurivillius fandt den i 1884. Den synes 

 således at have en meget vid udbredelse, men er aden tvivl 

 temmelig lokal. 



Jlannerne fra disse nordlige egne afviger kan nbotyde- 

 ligt fia den typiske form fra Schweiz. hvoraf jeg besidder 

 et godt materiale til sammenligning, sa det hovedsagelig er pa 

 den forreston meget variabh» Inni at vai'ietetsnavnot er base- 

 rct; forøvrigt har Schøyen iiaMnicrcredegjort for vor arktiske 

 qvenselii, og jeg liai' til hans benuerkninger intet at tilføie. 



38. Spilosoma fuliginosa L. v. boreali8 >>frjr. 

 Svnes at være forholdsvis meget sparsom, idet Sandberg 



