J. Sparre Schneider. Sydvarangers Lepidoptera, 43 



iisandsynligt, at den selv i varme sommere skulde frembringe 

 niere end et kuld. En så uregelmæssig ndvikling, som af 

 Eoffmaan iagttaget, gjennem c. 6 uger, er for mange arktiske 

 Sfjmmerfugles vedkommende noget liøist almindeligt, og jeg 

 bjhøver blot at nævne Pieris napi, hos hvem ud\åklingen 

 kan strække sig gjennem 2 måneder og mere, vistnok hoved- 

 Sttgelig beroende på den gradvise afsmeltning af snedækket. 

 Alle vore arktiske eksplr. må nærmest henføres tilvar, 

 æthiops Stgr., der dog også mere og mindre ndpræget fore- 

 kommer i det søndenfjeldske Norge. 



65. A. melaleuca Thbg, 



Overalt almindelig, i enkelte år som 1882 og 92 i så- 

 dan mængde. at jeg med undtagelse af Cid. suhhastata og 

 dilutata aldrig har seet nogen sommerfugl her nord optræde 

 så talrig, og det er neppe overdrevent høit takseret, når jeg 

 antager, at vi på Galggooaive den 25 juli 1892 så op imod 

 et tusind eksplr.! Det første individ så vi ved Strand 25 

 juni, og senere fulgte den os på hele reisen, dog har jeg den 

 ikke noteret fra de sidste julidage, skjønt den vel endnu en- 

 keltvis var tilstede. Trods denne store hyppighed kunde vi 

 med megen søgen omkring Strand i juni kun opdrive en ene- 

 ste puppe, der gav en snyltehveps; på de rette lokaliteter 

 måtte man ellers kunne have samlet pupper i liundredevis. 



Melaleuca er en udpræget lavland.sfurm, som jeg neppe 

 noget sted har observeret ovenfor trægrænsen, men dette 

 gjiclder blot for den egentlige arktiske region. V det cen- 

 tiale Skandinavien, hvor den sydligst er bemærket på Dovre 

 og i Dalarne, holder melalmira med sine slægtninge siglige- 

 såmeget ovenfor skoggrænsen. mou hvor høit den stiger, har 

 jeg ikke seet nogen opgave over; Dr. Wocke siger kun, at 

 don ikke var sjelden „på Dovre". I Kiiusamo blev den af 

 8'-hilde observeret på samme lokaMteter og til samme tid som 

 cordigera. 



