9 



och Frankrikes bistånd i det tyska kriget. Man Vcäntade nu, att 

 Frankrike med eftertryck skulle uppträda mot Spanien. Men till en 

 början paralyserades dess krafter genom det ej utan Spaniens hemliga 

 medverkan anstiftade upproret i la Rochelle; och knappast hade Eng- 

 land genom sin bemedling förmått denna stad att underkasta sig den 

 franska konungens myndighet, förr än Richelieu, kringgången af det 

 ultrakatolska partiets hemliga stämplingar, fann sig nödsakad att med 

 Spanien afsluta freden i Barcelona (Maj 1626). Ej långt derefter se 

 vi Frankrike med nämnda magt förbinda sig mot England och huge- 

 notterne, i det (1627) ånyo utbrutna kriget mot la Rochelle, och i 

 samråd med Spanien och Påfven uppgöra vidtutseende planer till Karl 

 I:s störtande samt den katolska kyrkans återupprättande i Storbritta- 

 nien. Vi hafva dock svårt att tro, det Richelieu verkligen på fullt 

 allvar inlåtit sig i dylika vidtutseende planer, hvilka egentligen synas 

 hafva utgått från pater Berulle och det ultrakatolska partiet i Frank- 

 rike. Detta hindrar likväl ej att den sluge kardinalen kunnat begagna 

 dem såsom ett medel att försäkra sig om Spaniens bistånd. Men den 

 mantuanska arfstvisten medförde innan kort en väsendtlig förändring i 

 dessa förhållanden, i det den gjorde Spanien från Frankrikes bunds- 

 förvandt till dess uppenbara fiende samt derigenom föranledde en ny 

 omkastning i den franska politiken. 



Då Hertig Vincenz II af Mantua och Montferrat (mot slutet af 

 år 1627) dött utan arfvingar på manssidan, hade den af Påfven och 

 Frankrike gynnade Karl Gonzaga af Nevers skyndsamt satt sig i be- 

 sittning af nämnda hertigdömen, till hvilka han onekligen hade när- 

 maste arfsrätt. De bestredos honom dock af hertigarne af Savoyen 

 och Guastalla, af hvilka den förre gjorde anspråk på Montferrat, den 

 sednare på Mantua. Kejsaren, hos hvilken dessa anspråk blifvit före- 

 dragna, och som ansåg sin öfverlänsherrliga myndighet kränkt genom 

 Karl Gonzagas egenmäktiga förfarande, uttalade en sequestrationsdom 

 öfver de ifrågavarande länen, och spaniorerne, hvilka betraktade Mont- 

 ferrat såsom en förinur för Milano, skyndade att med vapenmagt gifva 

 eftertryck åt det kejserliga utslaget. Så många och mägtiga fiender 

 var Karl Gonzaga icke vuxen, så vida han ej kunde förskaffa sig Frank- 

 rikes hjelp. Men härutinnan fann han en verksam och inflytelserik före- 

 språkare i Påfven Urban VIII, som ogerna såg det habsburgska hu- 

 sets växande öfvervigt i Italien och genom Frankrike sökte skapa en 

 motvigt mot densamma. Belägringen af la Rochelle hindrade dock 

 franska regeringen att genast efterkomma uppmaningen; men efter sta- 

 dens fall (d. 30 Oct. 1628) beslöt Ludvig XIII, dertill uppmuntrad 



