17 



tills icke gillat deras förfarande, som sökt turbera det tyska rikets 

 författning, så hoppades man, att han äfven fortfarande skulle fram- 

 härda i detta tänkesätt och derigenom ännu mer förvärfva sig de trogna, 

 tyska kurfurstarnes och ständernas erkänsla '). Man inser lätt det tve- 

 tydiga i sistanförda fras, som äfven kunde tillämpas på Wallenstein, 

 hvilken just vid denna tid anklagades för att vilja gifva riket "en an- 

 nan f^rm och modell." För att likväl från sig aflägsna alla misstan- 

 kar, skyndade kurfursten att om saken förständiga kejsaren, hos hvil- 

 ken dessa franska beskickningar redan väckt oro och missnöje -). Tvif- 

 velsutan har Massan äfven haft ett likartadt uppdrag till de öfriga 

 katolska furstarne, hvilka vi sedermera på konventet i Regensburg 

 finna i bästa förstånd med Frankrike. 



Samtidigt med Bassompierres beskickning till Schweiz och Mas- 

 sans till Tyskland, lät franska regeringen genom Charnacé öppna un- 

 derhandlingar med Gustaf Adolf rörande ett förbund mellan Sverige 

 och Frankrike. I de instruktioner, som for sådant ändamål tillsändes 

 Charnacé 3 ), säges det vara Hans Majestäts (Ludvig XIILs) afsigt, 

 att Charnacé skulle förmå konungen af Sverige allvarligen sysselsätta 



1) Se bilagorna till kurfurstens af Mainz bref till kejsaren, dat. Aschaffcnburg „in 

 meinem S. Johanssburg", d. 9 Febr. 1630. (Statsark. i Wien). 



2) Såsom redan är nämndt både kurfursten af Sachsen (i en skrifvelse, dat. Dres- 

 den d. 7 Oct. 1629) underrättat kejsaren om Marchevilles besök samt det svar kur- 

 fursten gifvit konungen af Frankrike. I den skrifvelse (dat. Wien d. 12 Dee. 1629), 

 hvari kejsaren besvarar kurfurstens bref, lofordas denue för det han tagit kejsarens 

 och rikets höghet och reputation i akt, och kejsaren bekänner att Marchevilles be- 

 skickning förefölle honom ganska misstänkt: „Sintemahl sich bcsagten Marchcville in 

 solenen sachen so dess heyl. Reichs Standt betreffen, zuuorderist bey Vnss, als dem Haupt 

 anmelden solleii, Wir auch auss der vnbestendigkeit seiner jezigen vnd vormahls bey 

 etlichen Churfursten gethanen proposition vnd anbringen so viel abnehmen , dass er mehr, 

 alss Er instruirt ist, vnterfangen thuc, öder solche legationes etwa sclbsten an dem 

 französichen hoff sollicitirt, welche in effectu dahin angesehen, die beschwerung dess 

 heyl. Reichs Stände vnd vndertruckung dero freyheit Vnnss zuezumessen und das ar- 

 bitrium der Reichssachen for Franckrcick zuziehen, so allés Sachen seiu, welche vn- 

 serer und des heyl. Reichs hoheit zuwider lauffen, darinnen Wir auch ganz vngleich 

 beschuldiget werden." Derföre vore kejsaren ock sinnad att på nästa kurfurstekonvent 

 begära samthge kurfurstarnes betänkande öfver huru framdeles borde förfaras med dy- 

 lika sändebud , alldenstund sådana legationer mer åsyftade spioneri och uppvigling samt 

 antastande af kejsarens och rikets högsta pnieminenz än något annat, bättre ändamål; 

 och alldenstund hvarken kejsaren eller hans förfäder någonsin utsändt några slika le- 

 gationer till franska eller andra utländska furstar. (Se anf. bref i Statsark. i Dresden.) 



3) De voro daterade d. 18 Dec. 1629. 



2 



