18 



sig med Tysklands angelägenheter, så väl för att befria kejsarrikets 

 furstar och ständer från spaniorernes tyrannie, som med anledning af 

 det misstroende han borde erfara vid att allt närmare i sitt grannskap 

 se ett hus utbreda sig, hvilket traktade efter en universalmonarki, 

 och hvars ärelystnad ej hade andra gränser, än den fann i ett tap- 

 pert och kraftigt motstånd. Det vore för detta ändamål som H M:t 

 (af Frankrike) låtit i Champagne samla en här af 40,000 man och i 

 Italien en annan af lika styrka för att med dem möta Österrikes va- 

 pen; Hans Aldrakristligaste Majestät, som önskade att göra konun- 

 gen af Sverige till hufvud för detta ärofulla företag, erbjöd honom till 

 krigskostnadernas bestridande ett årligt understöd af 600,000 frank; 

 om likväl konungen af Sverige yrkade ett understöd af 900,000 frank, 

 skulle Charnacé i sista hand dertill samtycka. För öfrigt betingade 

 Frankrike neutralitet åt den katolska Ligan och isynnerhet åt kur- 

 fursten af Bayern för att på samma gång söndra Ligan från kejsa- 

 ren, samt visa, att det här ej handlade om religionen, utan om det 

 tyska rikets frihet, hvarutinnan Ligans medlemmar sjelfve voro intres- 

 serade och sålunda skulle kunna gynna det ifrågavarande företaget 

 eller åtminstone förblifva neutrala ] ). 



Med dessa uppdrag begaf sig Charnacé (som sedan sin förra be- 

 skickning synes hafva qvardröjt i Köpenhamn) i Februari 1630 ånyo 

 till Gustaf Adolf, som då vistades i Sverige, sysselsatt med förbere- 

 delserna till det tyska fälttåget, men tillika fullföljande sin välberäk- 

 nade diplomatiska rol. Förgäfves sökte det franska sändebudet blända 

 honom genom smickrande förespeglingar. Han vore, sade Charnacé, i 

 hela Tyskland väntad såsom en Messias, folket skulle gifva sitt hjerta 

 för att föda hans här: hans blefve fördelen och äran af detta krig: 

 konungen af Frankrike ville nöja sig med att se sin vän beundrad i 

 verlden och att förhjelpa honom till kejsardömet i östern , om han det 

 eftersträfvade. Gustaf Adolf svarade att han om de tyska furstarnes 

 sinnesstämning hade helt andra underrättelser och åberopade härvid 

 både den sachsiske och den brandenburgske kurfurstens uppförande; 

 han visste dessutom af god hand, tillade han leende, att de första» 

 som mot honom skulle gripa till vapen, vore Bayern ock den katol- 

 ska Ligan, såsom hvars beskyddare Frankrike ville uppträda i detta 

 förbund -). Imellertid utsagos svenska fullmäktige, som i Westerås 

 underhandlade med Charnacée om vilkoren för det föreslagna förbundet. 



1) Flassan a. st. s. 448 o. fi'- 



2) Geijer a. st. s. 182. 



