22 



förskansat sig. Underrättelsen om denna framgång mötte Gustaf Adolf 

 på öppna sjön dagen efter sedan han lemnat den svenska skärgården. 

 Missgynnande vindar fördröjde resan, så att Gustaf Adolf först den 

 24 Juni anlände under tyska kusten (vid Perdt). Här samlades flot- 

 tan, som nu med god vind seglade fram förbi Greifswaldsöarna. Den 

 26 gaf konungen ordres att hälften af fotfolket skulle landstiga på 

 Ysedoms-udden vid Peenes utlopp. "Hvilket ehuruväl det något sent 

 kunnat ställas i verket och för det grund vid samma land finnes, lång- 

 samt och med stort besvär är tillgånget, så att K. M. allenast med 

 3 lodjor är i förstone dit ankommen; så hafver likväl Gud gifvit den 

 lyckan och nåden, att hvarken någon fiende hafver synts vara för 

 handen, ej heller allt sedan någon sig presenterat, som landgången, 

 och att K. M. sig här fästa kunde, förhindra måtte. Hafver alltså 

 K. M. (dess Gud [ske] låf) nu satt sin fot här på landet, och mest 

 allt folket lyckligen och utan all skada eller motstånd debarquerat. 

 Hvilket såsom det är en synnerlig Guds välsignelse, i det fienden haf- 

 ver haft här en synnerlig lägenhet att difficultera K. M. landstigandet, 

 och den likväl icke tagit i akt, så att man deraf judicerar, antingen 

 dem af oförståndigt commendement, eller ock en synnerlig skräck och 

 räddhåga (säsom allmänt föregifves) vara occuperade. Hafver icke 

 heller allt härtill, så vidt kunskaperna lyda, gjort någon synnerlig 

 pmparation till vedherstånd. Förmodar man derföre, näst Guds hjelp, 

 när K. M. får trupperne tillsamman, på denna lyckliga begynnelse en 

 önskelig success och utgång" '). 



Den styrka, hvarmed Gustaf Adolf landsteg på tysk botten uppgick 

 till omkring 13,000 man och var i synnerhet svag på rytteri. Visserligen 

 förstärktes den med några tusen man af den Stralsundska garnisonen, 

 men var dock före ankomsten af ytterligare förstärkningar allt för svag 

 för att på öppna fältet kunna mäta sig med en fiende, för hvilken 

 hela Tyskland darrade. Men många af Gustaf Adolf ej förbisedda 

 omständigheter gynnade hans förehafvande. Både på Holland och 

 Frankrike måste kejsaren hafva ett vaksamt öga. Bland Tysklands 

 protestanter herrskade ett blott genom fruktan undertryckt missnöje, 

 hvilket det var vådligt att lemna fria tyglar, och mot hvilket man 

 derföre städse måste vara beredd att använda vapenmagt. Men äfven 

 mellan kejsaren och Ligan hade sedan någon tid ett ganska spändt 

 förhållande egt rum, och kejsaren till förtroendets återställande omsi- 

 der sett sig nödsakad att samtycka till Wallensteins aflägsnande från 



1) L. Grubbes relation af d. 28 Juni (g. st.) 1630 (A. st.) 



