27 



eller lemna sitt land? ') Tror han väl att han med böner och jäm- 

 mer och dylika medel skall ernå något annat? För Guds skull, må 

 han en smula betänka sig och en gång fatta mascula consilia! Må 

 han ställa sig för ögonen, huru underbart Gud, fato quodam neces- 

 sario — ty hertigen har väl varit tvungen — räddat denne fromme 

 herre, hertigen af Pommern, hvilken så oförskyldt blifvit beröfvad sitt, 

 oaktadt han ej det ringaste förbrutit, utan blott druckit sitt kära öl 

 ("sein Bierchen") i fred och ro: men hvad han fato gjort, det må H. 

 Kärlighet deliberato consilio göra. — Jag kan ej gå tillbaka, jacta 

 est alea, transivimus Iiubiconem! Jag söker i detta verk icke min 

 egen fördel, icke någon annan vinst än securitatem mei regni; eljest 

 har jag deraf intet annat än omkostnader, möda, arbete samt fara till 

 lif och lem. Man har gifvit mig orsak nog dertill, i det man först 

 och främst i Preussen tvenne särskilda gånger skickat mina fiender 

 hjelp och sökt att derifrån utdrifva mig, samt sedan bemäktigat sig 

 Östersjöhamnarne , hvaraf jag väl kunnat förstå hvad man mot mig 

 haft i sinnet. Alldeles lika orsaker har H. Kärlighet kurfursten äfven, 

 och det vore nu hög tid att öppna ögonen samt något litet lösslita 

 sig från goddagarna, på det H. Kärlighet icke längre måtte i sitt eget 

 land vara blott och bart en ståthållare under kejsaren, ja under en 

 hans tjenare: qui se fait brebis, le loup le mange. Nu, då hans 

 land är fritt från den kejserliga soldateskan, har han det bästa till- 

 fälle att sjelf väl besätta och försvara sina fästningar. Vill han det 

 ej, så gif mig en, t. ex. Kustrin blott, så vill jag defendera den; och 

 förblifven då i eder desidia, som eder herre så högt älskar. Hvad 

 viljen J eljest göra? Ty det säger jag eder klart på förhand: jag vill 

 intet veta eller höra om någon neutralitet. H. Kärlighet måste vara 

 vän eller fiende. Om jag kommer till hans gräns, måste han förklara 

 sig kallt eller varmt. Här strider Gud och djefvulen. Vill H. Kär- 

 lighet hålla med Gud, nå väl, träd då på min sida, men vill han 

 hellre hålla med djefvulen, så måste han, i sanning, med mig kämpa, 

 tertium non dabitur, det är visst. Och åtag eder denna kommis- 

 sion, att riktigt framföra det till H. Kärlighet. Ty jag har icke hos 

 mig folk, som jag kan umbära, för att sända till honom. — Kunde 

 man traktera med H. Kärlighet, så ville jag se till, huru jag sjelf 

 kunde komma till honom. Men så, som han sig nu skickar, är intet 



1) Kurfursten var nemligen såsom reformert ej inbegripen i den Augsburgska reli- 

 gionsfreden, hvilken kejsaren tycktes sinnad att i hela dess stränghet tillämpa. 



