43 



fältmarskalken Schaumburg ')» att han lemnade Gartz under natten, 

 sprängde sitt krutförräd i luften, kastade sina kanoner i vattnet och 

 flydde genom Kustrin (hvars portar [af den kurbrandenburgska be- 

 sättningen] öppnades för de kejserlige men tillslöts för de förföljande 

 svenskarne) , för att med öfverlefvorna af sin här invänta Tilly i Frank- 

 furt an der Öder. — Så slutades året 1630" 2 ). 



II. 



Öffi ersigt af Gustaf II Adolfs ställning vid början af 



år 1631. 



Kasta vi nu en blick på Gustaf Adolfs ställning vid början af år 

 1631, så se vi honom, efter eröfringen af GreitFentagen och Schaum- 

 burgs hrådstörtade flykt från Garz, i betryggad besittning af nästan 

 hela Pommern (der blott Kolberg, Greifswald och Demmin jemte nå- 

 gra mindre betydande orter ännu innehades af de kejserlige), samt ge- 

 nom fördraget med Magdeburg försäkrad om en vigtig strategisk punkt 

 vid medlersta Elben. Med städerna Lubeck, Hamburg och Bremen 

 (som 1630 förnyat sitt 14 år tillförene afslutade förbund med hollän- 

 darne) stod Gustaf Adolf i hemligt förstånd; men i sitt inre söndrade 

 af partier och med misstroende bevakade af kejsaren, måste de i sitt 

 förhållande till den svenske konungen iakttaga den största försigtig- 

 het 3 ), Deremot hade redan flere tyska furstar formligen förbundit sig 



1) Denne hade efterträdt Conti i befälet öfver den kejserliga hären. 



2) Gcijer, a. st., ss. 197 — 201. — Jcmf. Helbig (s. 30), som härvid yttrar om de 

 flyende kejserliga truppcrne: „I Pommern liksom i de kurfurstliga Markerna huserade 

 de under återtåget frukransvärdt , byarne plundrades, qvinnor af hvarje ålder, till och 

 med 8-åriga flickor, skändades i kyrkorna, och på kurfursten Georg Wilhelms klago- 

 mål tillstod deras dåvarande befälhafvarc , Kannibal von Schaumburg, sjclf, att han 

 ej kunde tygla de förvildade soldaternc." — Månne man bör beundra eller förakta 

 den protestantiske kurfursten, som ännu länge tvekade att göra gemensam sak med 

 Gustaf Adolf och slutligen måste dertill tvingas i sin af den svenske konungens kano- 

 ner hotade hufVudstad? 



3) J. Joakim Kraz till kejserl. generalkommissarien, öfverstc krigsrådet Henrik fri- 

 herre af S:t Julian, Dessau d. 29 Oct. 1630 (Statsarkivet i Wien): I denna skrif- 

 velsc varnar Kraz för liansestädernas hemliga förbindelser med Gustaf Adolf, som huf- 

 vudsakligen på deras kredit skaffade sig medel till krigets förande. K. uppgifVer, att 

 Gustaf Adolf hade agenter i Lubeck, Hamburg, Bremen, samt korrespondenter i Leip- 



