44 



med honom, antingen dertill tvungne, såsom hertigen af Pommern, 

 eller frivilligt, såsom administratorn af Magdeburg, hertig Georg af 

 Liineburg '), hertig Frans Albert af Sachsen-Launburg (hvilken dock 

 i Mecklenburg blifvit öfverrumplad och tillfångatagen af Tilly) samt 

 hans bror Frans Karl, som i trakten af Hamburg värfvade krigsfolk 

 för svensk räkning 2 ). "Yngre söner af Tysklands furstehus," anmär- 

 ker härvid Geijer, "gingo (under det de äldre merendels höllo med 

 kejsaren) tidigast på Sveriges sida." Af regerande tyska furstar 

 var landtgrefve Wilhelm af Hessen-Cassel en bland de förste som 

 frivilligt närmade sig Gustaf Adolf. Genom sin egennyttige stam- 

 förvandt, den af kejsaren gynnade landtgrefve Georg af Darmstadt, 

 beröfvad en stor del af sina arfländer, genom restitutions-ediktet ho- 

 tad med ytterligare förluster och seende sitt land hårdt betungadt ge- 

 nom tryckande inqvarteringar och kontributioner, hade han (hösten 

 1630) beslutat sig att med Gustaf Adolf öppna underhandlingar om 

 ett förbund, hvari landtgrefven lofvade indraga de protestantiska riks- 

 ständerna i södra Tyskland, hertig Julius Fredrik af Wiirtemberg, 

 markgrefven at Brandenburg-Kulmbach, grefvarne i Wetterau, städerna 

 Nurnberg, Frankfurt, Strassburg, samt hertigarne Wilhelm och Bern- 

 hard af Weimar. Gustaf x\dolf förbehöll sig oinskränkt ledning af kri- 

 get, samt för sig och sina härar fritt tillträde till de blifvande för- 

 bundsständernas länder och fästningar, så snart omständigheterna det 



zig, Braunschweig och audra orter. H varje vecka korresponderade de med flera riks- 

 städer : „ Qiiid Jaciencliim , wie das gemeine wesen vndt die Evangelische Religion köunc 

 erhalten wcrden ; Wie die Kayserl. Armée pian piano consvmiret , wie dieselbige per förta 

 gedempfet, Rex Sueciae aber bei gutcn willen und dessen Exercitus continuirlich könne 

 gehalten, Jtem was pro consernatione Status et Religionis dienlich.' - — Kejsaren borde 

 derföre i Hamburg hafva någon agent, som vore fullt pålitlig och den katolska reli- 

 gionen i hemlighet tillgifven, ogillade allt hvad den obetänksamme Tillyska agenten 

 (Menzelius) yttrade, samt lcfde obemärkt och bodde på värdshus såsom stode han på 

 resande fot. Och som borgmästaren von Titzen vore kejsarens parti tillgifven, så bor- 

 de man „der gebiihr nach" bemöta honom och hans anhängare, men icke heller stöta 

 borgmästaren Vogler, oaktadt han var kejsarens afgjorde motståndare. 



1) I början af November 1630 hade Gustaf Adolf utfärdat ett patent hvarigenom 

 han tog hertigen i sin tjenst. „Dennoch traute der Ltineburger dem Gluche der 

 schwedischen Waffen noch so wenig, dass er den verlangtcn Gegenschein, der dem 

 Vertrage erst förmlichc Giiltigkeit gab, nicht eher als im April 1631 unterschricb , nach 

 dem der König Frankfurt an der Öder erobert, die Besctzung Mecklenburgs begonnen, 

 und an dem König von Frankreich einen mächtigen Verbundeten erhalten hatte." 

 Gfrörer, a. st. s. 627. 



2) Se kejsarens skrifvelse till D:r Joh. Menzel ; Regensbung d. 2. November 1630 

 (Statsarkivet i Wien). 



