46 



kejsaren förnyat sina under trenne års tid ideligen upprepade, men 

 oaktadt infantinnan Isabellas förord städse lika fruktlösa klagomål 

 öfver besättandet af Jevern samt de tryckande inqvarteringarne och 

 öfriga krigsbördor, hvarmed lians länder, i trots af kejsarens redan år 

 1627 gifna löfte, ännu alltjemt betungades '). Derjemte utbad sig 

 grefven att i kriget mellan Gustaf Adolf och kejsaren få intaga en neu- 

 tral ställning, hvartill konungen af Sverige förklarat sig villig att sam- 

 tycka, såvida grefven af kejsaren och Ligan kunde utverka sig ett 

 likartadt och med behöriga handlingar styrkt medgifvande, så att man 

 ömsesidigt hade en borgen för neutralitetens stränga iakttagande. Gref- 

 vens stora förtjenster om kejsar Ferdinand sjelf och hans företrädare 

 Mattias, hvilka han i nödens stund bisprungit med betydliga penning- 

 försträckningar 2 ), men tvifvelsutan i främsta rummet fruktan att slut- 

 ligen se honom förlora tålamodet och söka hjelp hos Gustaf Adolf, 

 förmådde ändtligen kejsaren att lyssna till grefvens klagomål; men till 

 den äskade neutraliteten ville kejsaren blott med stora inskränkningar 

 samtycka. I sin den 9 November 1630 afgifna resolution på grefvens 

 ansökan betygade kejsaren visserligen sin synnerliga benägenhet att, 

 med hänseende till de stora tjenster, grefven gjort kejsaren och riket, 

 villfara hans begäran ; men livad den ifrågavarande neutraliteten be- 

 träffade, så vore den en sak af den beskaffenhet, att något sådant 

 ingalunda kunde medgifvas något riksstånd mot dess högste öfverhuf 

 vud, kejsaren. Likväl ville kejsaren efterkomma grefvens önskan om 

 krigsfolkets bortförande och frihet från vidare inqvarteringar, under 

 följande villkor: 1) att grefven behörigen försäkrade sina fasta orter 

 och pass, så att riket ej derifrån hotades af någon fara; 2) att han 

 såväl af konungen af Sverige som af general-staterne af Holland ut- 

 verkade en försäkran, att de lemnade hans länder oantastade och ej 



1) Se Grcfve Anton Giinthcrs besvär öfver krigspressnrerna och Jeverns besättande 

 besättande. Jemf. infantinnan Isabellas intersiationsskrifvelser för honom, dat. Bruxel- 

 les d. 16 April 1628 och d. 27 Oct. 1629 (samtligen i Statsarkivet i Wien). Af dessa 

 skrifvelser finner man, det kejsaren redan i ett bref af d. 1 Nov. 1627 försäkrat gref- 

 ven, att det blott vore fråga om ett vinterqvarter i hans länder. 



2) „Copia Keyserl. Obligation auff 95,987 lilittr 6 batz de Anno 1630 den 7 No- 

 vcmbris. 6 pro Centrum. Assignation auff Strassburg, Vbn, Nurnberg, Lubeck und 

 Hamburg" (A. st.). Af denna handling finner nian att grefven redan under kejsar 

 Mattias försträckt den kejserl. kammaren 44,635 R:dr 3 Bazen, hvartill efter hand 

 kommit åtskilliga andra poster poster, så att grefvens hela fordran år 1620 uppgick 

 till ofvannämnda summa, hvarå kejsaren då (sul> dato d. 7 Dcc.) gifvit honom skriftl. 

 assignation på riksstäderna Strassburg, Ulm och Liiheck, jemtc befallning till de kej- 

 serl. räntmästarne (..pfennigemeister") derstädes att utbetala dessa penningar; hvilket 

 dock ej skett, hvadan kejsaren nu utfärdade en ny obligation. 



