51 



6:te i samma månad. Härom skyndade han att underrätta kejsaren 

 för att förtaga denne alla vidriga impressioner '). 



Onekligen synes kurfursten mindre af egen drift än på grund af 

 andras enträgna uppmaningar omsider hafva beslutat sig för detta ge- 

 nom sina följder vigtiga steg; dock är det påtagligt att han redan från 

 början dermed haft ett vidsträcktare syftemål än han i nyssanförda 

 bref till kejsaren fann rådligt att låta påskina 2 ). Det misstroende, 

 hvarmed kejsaren och Ligan emotsågo detta konvent, var derföre icke 

 ogrundadt och fann sitt fulla berättigande i de förhandenvarande be- 

 tänkliga tidsförhållandena, framför allt i den rådande sinnesstämningen 

 hos det stora flertalet af Tysklands protestanter. 



I allmänhet började desse, efter Gustaf Adolfs uppträdande på 

 Tysk botten och i mån af hans framsteg derstädes att med ökad till- 

 försigt åter resa hufvudet för att afskaka det förhatliga ok, hvarunder 

 de i känslan af sin vanmagt måst böja sig; och om de också till en 

 början ansågo sig för svaga att våga ett öppet motstånd, så antydde 

 dock redan många tecken, hvad man af dem framdeles kunde hafva 

 att vänta. Från alla håll inlupo till kejsaren oroande underrättelser 

 om den bland protestanterne tilltagande gäsningen samt deras trium- 

 ferande glädje ("Frohlocken") öfver den svenske kungens framgångar. 

 Han vore, hette det, deras väntade Messias; öfverallt i riket hade 

 han hemliga förbindelser; öfverallt, äfven i Schweitz, voro hans agenter 

 verksamme; i Magdeburg umginges den svenske generalkommissarien 

 Falkenberg med farliga anslag, åsyftande att divertera kejsarens och 

 Ligans krigsmakt; i staden Braunschweig herrskade en stark jäsning; 

 äfven i Böhmen sades åtskilliga uppviglare vilja insmyga sig; i Erfurt, 

 i Franken, Schwaben och flerestädes bedrefvos i hemlighet misstänkta 

 värfningar, och om ej i tid alvarliga åtgärder vidtoges, vore bland 

 Tysklands protestanter en allmän resning att befara: i Storbrittanien 

 läte Karl I för Gustaf Adolfs räkning värfva en ansenlig krigsmagt 

 (den uppgafs till 12,000 man), som instundande vår skulle öfverföras 

 till Tyskland: äfven holländarne hade blifvit anmodade att med 6000 

 man förstärka densamma, och grefve Wilhelm af Nassau sades hafva 

 med en betydlig truppstyrka fått afsked ur holländsk tjenst för att 

 inträda i Gustaf Adolfs ? ). 



1) Kurf. af Sachsen t. kejsaren, Dresden d. 3 Januari 1631. (Statsark. i Wien). 



2) Detta bevisas bland annat af de ''frågepunkter" kurf. synes hafva förelagt sitt 

 hemliga råd eller någon förtrogen furste, och hvilka datera sig från hösten 1630. (Se 

 bilagorna). 



1) Se de talrika skrifvclsema härom i Kejserl. Statsarkivet i Wien, Fasc. xxxvin 

 och xxxix. 



