59 



sig att i de ofvannämnda formfrågorna gå Gustaf Adolfs önskningar 



o 



till mötes. A ömse sidor närmade man sig hvarandra, och sålunda 

 tillvägabragtes omsider (den 13:de Januari 1631) det länge afhandlade 

 förbund , som i det trettioåriga krigets historia spelat en så vigtig rol. 

 Bestämningarne rörande förbundets ändamål, m. m. voro desamma som 

 i det redan nämnda Westeråsfördraget. I IILdje artikeln fastställdes 

 att konungen af Sverige i förevarande krig skulle på egen bekostnad 

 underhålla 20,000 man till fot och 6000 ryttare ; härtill skulle konun- 

 gen af Frankrike bidraga med en summa af 1,000,000 Livrés (400,000 

 rdr) årligen. I de båda sista artiklarne bestämdes, att förbundet skulle 

 vara i 5 år, räknadt från den l:ste Mars 1631, d. v. s. den dag, då 

 fördraget borde undertecknas, dock skulle Gustaf Adolf för det redan 

 förflutna året (räknadt från den dag då fördraget i Westerås uppsat- 

 tes) af Frankrike erhålla 300,000 Livrés '). 



Genom VlILde artikeln i detta fördrag lofvade väl Gustaf Adolf 

 att lefva i godt förstånd eller åtminstone hålla neutralitet med kur- 

 fursten af Bayern, äfvensom med Ligan, såvida de å sin sida mot 

 honom iakttogo ett lika förfarande; men detta redan i sig sjelft blott 

 vilkorliga medgifvande inskränktes dessutom i väsendtlig mån genom 

 den I:a artikeln, hvari de förfördelade tyska riksständernas restitution 

 uttryckligen uppgafs såsom ett af förbundets hufvudsyften. Detta var 

 en punkt, som i sjelfva verket måste göra den Ligan förbehållna neu- 

 traliteten till en död bokstaf; ty svårligen skulle kurfursten af Bayern 

 och de öfriga katolska ständerna godvilligt beqväma sig att afstå från 

 fördelar, som de på de protestantiska ständernas bekostnad tillskansat 

 sig, och hvilka de ända dittills visat sig så föga böjde att uppoffra. 

 Också besannades blott alltför snart hvad Gustaf Adolf redan i We- 

 sterås förutsagt, att nemligen kurfursten af Bayern och Ligan skulle 

 blifva bland de första, med hvilka han finge att göra i Tyskland. 



För öfrigt måste detta förbund och de Sverige derigenom tillför- 

 säkrade subsidierna för Gustaf Adolf vara så mycket välkomnare, som 

 han under hösten 1630 befunnit sig i en tryckande penningeförlägenhet, 

 då de från Sverige påräknade medlen till stor del uteblefvo, och den 

 från Holland väntade undsättningen ännu vid 1631 års början icke 

 kommit honom till godo. Dertill kom svårigheten att i det redan af 

 de kejserlige utsugna Pommern, till hvilket de svenska qvarteren då 

 ännu voro inskränkta, förpläga och rekrytera krigshären, medan der- 



1) Da Mont "Corps diplomatiquc" T. VI s. 1. Jemf. Flassan, a. st. s. 452, och 

 Gfrörcr a. st. f. 6416 ff. 



