60 



emot hela det öfriga Tyskland stod fienden öppet. Under sådana om- 

 ständigheter blef det omöjligt att bland det värfvade manskapet, som 

 häftigt knotade öfver den uteblifna solden, upprätthålla krigstukten, och 

 med harm och bedröfvelse såg Gustaf Adolf i sin eljest väl discipli- 

 nerade här oordningar inrita sig, hvilka han med bästa vilja ej kunde 

 afstyra. Ej utan bekymmer emotsåg han derföre den närmaste fram- 

 tiden; imellertid beredde honom de franska subsidierna en stor lättnad, 

 och hoppet om en lycklig utgång vek, äfven under de största svårig- 

 heter, aldrig ur hans manliga själ. 



Om sin ställning och sina framtida utsigter skrifver konungen sjelf 

 den 23:dje Januari 1631 till det svenska rådet: "Efter som Wi här i 

 ingen ringa fara och i ett stort krigsväsende emot Wåre och riksens 

 fiender stadde äro, trogne män och Riks-Råd, så åkte Wi en nödtorft 

 vara eder om hela Wår stat, och hvad hopp, såväl som misshopp, 

 Wi Oss vid detta kriget göra kunna, något härmed att informera, på 

 det I den så mycket bättre fattandes, mage derigenom inciteras, eder 

 med desto större allvar Wår och fäderneslandets tjenst att antaga. 

 Och hvad vidkommer de tecken Wi hafva till en god utgång på detta 

 kriget, så äro de, dess Gud ske lof, intet ringa; ty först hafve W"i 

 här i landet fattat en god sedem belli, hvilken, efter menskligt vis 

 [att dömma], så är beskaffad, att fienden Oss icke skall kunna så 

 lätteligen derutur tvinga. Till det andra, så äro ock dessa landen 

 icke så förblottade, att de ju kunna en passlig armée dess underhåll 

 fournera, hvar allt ordentligen måtte tillgå; Efter som Gud detta året 

 här en god årsvext gifvit hafver och om det tillkommande år god för- 

 hoppning, alldenstund vacker utsäd gjord är. Till det tredje, så skicka 

 sig ock alle de officerare och cavalleriet som Wi hafve i Wår tjenst, 

 temligen väl, och äro ganska villige, så att Wi intet tvifle att om 

 ryttarne en fjerde part af deras gage och soldaterne deras läningar 

 rigtigt måtte bekomma, skulle Wi väl kunna hålla bättre disciplin, 

 och icke falla Wåre värdar så besvärliga som nu sker för nöd skull. 

 För det fjerde, så är Oss ock en synnerlig dörr öppnad, igenom den 

 conjunction med Magdeburg, till att fortsätta Wåra christeliga deseiner» 

 deremot fienden all tillförsel på elfven nedanför den staden är förta- 

 gen, så att han sitt underhåll näppeligen kan bekomma. För det femte, 

 så hafver ock konungen i Frankrike ändtligen slutat med Oss ett för- 

 bund, och någre medel Oss nu straxt tournerat, och någre sig obligerat 

 härefter att fournera, såsom ock gjort om Venetianarne god förtröst- 

 ning. Desslikes befordrar ock konungen i England Hamiltons värfning; 

 och staterne i Nederland hafva ock resolverat något godt, hvilket allt 



