67 



sitt betänkande, hvilket lades till grund för de skrifvelser, hvilka kej- 

 saren, på hofrådets tillstyrkan, aflät till kurfurstarne af Baijern och 

 Mainz '). 



I den förra af dessa skrifvelser säger sig kejsaren väl icke be- 

 tvifla, att kurfursten af Bayern redan genom Tilly blifvit underrättad 

 om hela den närvarande ställningen, samt att kurfursten af Mainz 

 likaledes meddelat honom såväl den förklaring Gustaf Adolf afgifvit 

 till svar på det kurbrandenburgska sändebudets å samtlige kurfurstar- 

 nes vägnar gjorda framställning, som isynnerhet det förbund, hvilket 

 nyligen mot kejsaren och till hela den katolska kristenhetens yttersta 

 fara blifvit afslutadt mellan Sverige och Frankrike; dock kunde kej- 

 saren icke underlåta att, till fortsättande af den började förtroliga 

 kommunikationen, genom bifogade afskrifter gifva kurfursten del af 

 allt det anförda. 



Häraf synes allt för väl, fortsätter kejsaren, att man numera icke 

 blott skulle tå att göra med konungen af Sverige ("mit dem Schwede") 

 utan äfven med åtskilliga hans adherenter '), för att ej nämna kri- 

 stenhetens arftiende, Turken, hvilken kejsarens och rikets vedersakare, 

 enligt trovärdiga underrättelser, till det yttersta bemödade sig att re- 

 dan innevarande år få med i spelet; ja, man hade till och med att 

 befara ett allmänt uppror i riket, isynnerhet som det ännu vore ovisst, 

 hvad det i Leipzig af de protesterande kur-, furstarne och ständerna 

 anställda konventet slutligen kunde komma att medföra ). 



1) Se kejserliga hofrådets betänkande rörande den farliga ställningen i riket; Wien 

 den 17 Mars 1631, samt kejsarens skrifvelser till kurfursten af Baijern (Wien d. 19 

 Mars 1631) oek till kurfursten af Mainz (sannolikt af samma datum). A. st. 



2) I konceptet uppräknas här: ,, Frankrike, England, general-staterne af Holland 

 och andre;" men vid dessa med klämmer utmärkta ord är i bredden anteeknadt: 

 „ausszulassen." 



3) I konceptet hade det ursprungligen stått: „zumahl auch beständig vorgegeben 

 werden mil, alls ob die zu Leipzig versamblete protestierende Kur, Fursten vnnd 

 Stände, vnter andens dahin zuschliessen vnnd sich zuerklären Vorhabens seiu sollcn, 

 zu vnterhaltung Vnserer Kbayserlichen Armada nicht allein nichts mehr zucontribuiren, 

 sondera Sich auch der Execution Vnsers rechtmessigen Kbayserlichen Edicts mit ge- 

 walt zu opponiren, zu dem Endt werben zulassen, sich in defension zustellen, vnnd 

 Ihre contributions-verwilligung hierzue einig anzuwenden, Sich auch mit dem Schwe- 

 den vnnd andern vnscrn vnnd des Catholischen Wesens feinden, dafern Wier obberiihrte 

 execution weiter fort vnnd vollend zu Werckh sezen wolten, zu conjungiren." ■ — Man 

 finner häraf, att kejsaren redan då var ganska noga underrättad om Leipzigerkonven- 

 tets syftemål, men att han tillika tvekade att närmare derom yttra sig i sina skrifvel- 

 ser till de katolske kurfurstarne. I allmänhet synes Wienerkabinettet mycket omsorgs- 

 fullt hafva väirt sina ord. 



