68 



Denna från alla håll inbrytande fara kunde blott derigenom af- 

 värjas, att såväl kejsarens som de assisterande furstarnes och stän- 

 dernas härar kompletterades och förstärktes, i öfverensstämmelse med 

 grefve Tillys deröfver afgifna betänkande och det enhälliga beslut, som 

 blifvit fattadt på konventet i Regensburg. Derföre hade kejsaren be- 

 fallt sina öfverstar att icke blott komplettera sina regementen, utan 

 äfven göra dem öfvertaliga, så att man sedermera af öfverskottet oför- 

 märkt kunde bilda några nya, både med mindre kostnad och med 

 undvikande af de besvärliga mönsterplatserna. 



Som det likväl till följe af den långvariga och numer knappast 

 längre drägliga krigsbördan visade sig, att de af kejsaren på grund af 

 ofvananförda öfverenskommelse i Regensburg äskade kontributionerna 

 hos rikets ständer mötte en sådan gensträvighet som om alldeles in- 

 gen fara vore för handen, eller som om den åtminstone ännu vore 

 långt aflägsen 1 ); så uppmanades kurfursten att, då faran dock vore 

 ögonskenlig, till dess afvärjande och till sin egen konservation icke 

 blott med all magt bistå kejsaren och dertill förmå de öfrige assiste- 

 rande, utan äfven uppgifva medel och utvägar att med tillräcklig magt 

 möta alla de ofvan antydda fiendtliga anslagen, och ifall fredliga me- 

 del möjligen erbjöde sig, derom, såsom hittills skett, förtroligen un- 

 derrätta kejsaren. 



Slutligen bad kejsaren, att kurfursten skulle meddela honom sin 

 tanka rörande det mellan Sverige och Frankrike i uppenbar strid med 

 första artikeln i Regensburgerfreden afslutade förbundet, och hvad med 

 anledning af denna "oerhörda" tilldragelse vore att göra; hvarvid kej- 

 saren hemställde, huruvida det ej, under så beskaffade omständighe- 

 ter, borde aktas nödigt att ofördröjligen åter sammankalla alla katol- 

 ska ständer samt upprätta ett, efter farans storhet lämpadt, nytt de- 

 fensionsverk 2 ). 



2) Här har i konceptet stått: „Wie inan solchcs baldt im anfaug, bei dem Bayri- 

 schen Craiss, welcher doch Catholisch, vnnd fast Niemahlcn mit schädlichen duivh- 

 ziigen, Mustcrpläzen , noch einqvartierungcn , noch auch, wie fast alle andcre bishero 

 geclagt, mit beschwärlichen , iibcrmässigen contributioncn betrubt worden, Vnd dahero 

 den andern mit cinem erspriesslichen guten Exempel billich vorgehen sollen, beraith 

 verspiiret hatt." Dessa rader äro dock, påtagligen för att ej förolämpa kurfursten, 

 utstrukna och utbytta mot löljande ord: „Wie Eur Ld. solches die Erfarenlieit gibtt 

 vnd Dir ohne dz woll bekandt ist." 



2) Vi tro oss böra efter konceptet ordagrannt meddela denna punkt och dervid med 



] utmärka de öfVerstrukna orden: „Vnnd nachdem Jnsouderheit aber aus obangc- 



regter confoederation nunmehr erscheinet, umid klar am tag ist, das es mit Vnnss 



unnd dem Reich an seiten Franckln-eichs einen rechten durcligehenden Frieden zu- 



