71 



trapeso" härflytande olägenheter, på hvilka konungen af Sverige och 

 hans adherenter städse fästat sitt förnämsta ögonmärke '). 



I sitt svar, dateradt Wien den 30 Mars, hänvisade kejsaren till 

 sina föregående skrifvelser. Af dessa hade kurfursten tvifvelsutan in- 

 hämtat, det kejsaren å sin sida ej låtit sig något angelägnare vara 

 än att förebygga och afvända den för ögonen sväfvande faran, och 

 framförallt att bringa Regensburgerfreden till verkställighet. Till stöd 

 härför åberopade kejsaren äfven den resolution, som han "af fredsäl- 

 skande sinnelag" gifvit det utomordentliga franska sändebudet, äfven- 

 som den befallning han meddelat krigsrådet och öfversten Mattias 

 Ballasa rörande den mantuanska investituren och öfriga tvistefrågor. 

 Och liksom kejsaren hittills icke underlåtit något för att bringa Re- 

 gensburgerfreden till sin fulla verkställighet, så vore han äfven nu be- 

 redvillig att lämpa sig efter alla billighetens fordringar, så snart her- 

 tigen af Névers, enligt fördragets lydelse, derom gjorde tillbörlig an- 

 sökan vid kejserliga hofvet, dit denna sak egentligen hörde. Imel ler- 

 tid ville kejsaren i all händelse, antingen freden i Italien komme till 

 stånd eller ej, träffa sådan anordning, att en betydlig del af hans 

 der qvarvarande krigsmagt bröte upp till Tyskland och utan vidare 

 dröjsmål tillfördes Tilly, hvilken kejsaren anmodade kurfursten att der- 

 om underrätta -'). 



Sålunda se vi kejsaren och Ligans hufvuden förtroligt meddela sig 

 med hvarandra rörande den betänkliga ställningen och rådpläga om 

 medlen till den gemensamma farans afvärjande. I sjelfva verket blef 



1) „AIss hab ich," slutar kurfursten, „nit vorbeigelm mogen, dieselbe auss gethre- 

 wer sorgfeltiger wolmainung hiernit gehorsamist znerindern, vnd zubittcn, sich von 

 anndern, welche bei disem Italianischen weesen, vilmehr ihren aignen nuz vnd vorthail, 

 alss Euer M:t vnd des gemainen der zeit so hoch betrangten Catholischen weescns in 

 Teutschlandt notturfft vnd wolstandt in acht nemmen, nit diuertiern lassen, öder auch 

 die volziehung dises mit so grosser muehe erhaudletcn fridens vmb etlicher Interessen- 

 ten zu hoch gespanter Priuatforderungen willen, lenger nit aufzuhalten, sönder ihro 

 belieben zulassen, dem Herzogen von Niuers, auf vorgehende gebiirende zu Regens- 

 purg verglichne Submission, Jn gle.chen gegen ebenmessiger volziehung der gebiir an 

 seiten der Cron Franckhreich , die inuestitur alnist wiircklilich zuertaillen, auch in dem 

 öbrigen die verglichne conditiones völlig zu efftctuirn , vnd richtig zumachen , damit also 

 obgedachtes Euer M:t Kriiegs volckh eheist wider ins Reich herauss, vnd dardurch 

 auch dem Grafen von Tillj bössere höchstnothwendige mittel in die hanndt gebracht 

 werden, wider den Schweden, vnd seine adhterenten mit mehrer macht vnd nachtruckh 

 vorzukhommen , negst Göttlicher gnad, etwas guets ausszurichten, vnd dardurch auch 

 hieraussen im Teutschlandt den weeg zu ainem billichen vnd reputierlichen Vniuersal 

 friden zubanen." 



2) Se båda dessa skrifvelser i Statsarkivet i Wien. 



