83 



nast en öfverste-lieutenant, 2 majorer och få underofficerare blefne, 

 och i allo till 300 åt högsta både slagne och qväste. Den aldra hög- 

 ste Gud vare högeligen ärad för denna lyckliga victorie och gifve K. 

 M. vidare success i alla dess christliga desseiner." 



Gustaf Adolf sjelf jemförde denna vigtiga eröfring med en på öppna 

 fältet vunnen hufvuddrabbning och skyndade att om tilldragelsen un- 

 derrätta kurfurstarne af Sachsen och Brandenburg samt staden Mag- 

 deburg '). Raskt fullföljande sin seger stod lian redan den 7 ' 1T April 

 med blott några tusen man utanför Landsberg, der äfven Horn, som 

 från Pommern blifvit ditkallad af konungen, vid samma tid inträffade. 

 Staden, skyddad såväl af sina befästningar som genom sitt af naturen 

 fasta läge, uppgafs dock af besättningen redan den l6 '., r> April, innan 

 den af konungen tillkallade Baner ännu hunnit anlända från Frank- 

 furt '-'). Schlesien låg nu öppet fö.i Gustaf Adolf, men hans plan att 

 draga Tilly från Magdeburg hade ej gått i fullbordan, och han måste 

 derföre vara betänkt på andra utvägar till den hårdt beträngda sta- 

 dens räddning. 



Redan om hösten 1630 synes det hafva varit Gustaf Adolfs plan 

 att genom Mechlenburg framtränga till nedra Elben samt på denna 

 väg öppna sig förbindelsen med den rika och välmående staden Mag- 

 deburg, hvars stora strategiska vigt icke undgick hans fältherreblick, 

 och på hvilken han derföre oaflåtligt hade ett vaksamt öga 3 ). Men 



1) Se Gustaf Adolfs skrifvelse till borgmästare och råd i staden Magdehurg; dat. 

 Frankfurt an der Öder d. 4 April 1C31 (Statsark. i Wien). Vi införa bland bila- 

 gorna denna, så vidt vi veta, hittills otryckta skrifvelse. 



2) Se relationen om Landsbergs eröfring (A. st. s. 732). Före Baners ankomst 

 var belägringshären utanför Landsberg svagare än den kejserliga garnisonen. 



3) Med anledning af sitt då tillernade företag mot Mechlenburg skref konungen 

 (fi ån Stralsund d. 16 Sppt. g. st. 1630) till administratoru i Magdeburg: „Jezo seind 

 Wir gleichsamb in procinctu, zum fahln Wind vnd Wetter secundum [sein] vill, den 

 Feund ausehenlich zudivertiru, vnd kein iniihe zuersparen, wie Wir einen vesten se- 

 dem belli an der Elbe fiirdersambst formiren vnd einrichten, [vnd] also per obliquum, 

 wass vnss per directum ex causis novis emergentibus vmnuglich gefallcn, durch die 

 hilffliche hand Gottes effectuiren möchten, allermassen vnss dann kein ding, alss die 

 wahre [vn]miiglichheit von solchcm Dessein abfiihren soll. Wanu vnss nun E. Ld. 

 hoeher valör an Verstaude, gemiielite vnd Courage, die viel ehcr fiir Gottes Ehre 

 gloriose zusterben, alss mit disreputation zulcben begehrt, gnuegsamb wissendt: So ha- 

 ben wir vnnöhtig erachtet, deroselben hierunter vil zuezusprechen. Verlassen vnss 

 demnach zu E. Ldl. gänzlichen, Sie werden in Jrem grossmächtigen Christlichen vor- 

 haben, wie einem rechten helde gepiihrt, vnwanckhelbar loblich continuiren , vnd vnss 

 getrauen , dass wir au vnserer Königlichen Parola mit Gott nichts manquiren lassen 

 werden." — Jemf. A. Salvii bref t. administratorn, dat. Hamburg d. 12 / 22 Sept. 1630. 

 (Båda dessa bref finnas i Statsark. i Wien.) Imellertid blcf dock administratorn otå- 



