85 



Kursachsen och det i Leipzig församlade konventet som det af inre 

 partier söndrade Magdeburg, der en del af borgerskapet tyckes hafva 

 stått i hemliga förbindelser med de kejserlige. — ■ "Hvart han [Tilly] 

 nu intenderar," skrifver Grubbe i sin relation af den 28 Mars (g. st.), 

 "det kan man intet än för visst veta; men så är befruktandes , att han 

 aktar med force attaquera Magdeburg, hvilken stads constitution icke 

 är den bästa. Ty ändock der är på ingenting, undantagandes fourage, 

 någon stor mangel; tillförseln öfver Elben ännu säkert sker ur Sach- 

 sen, helst sedan hofmarskalken [Falkenberg] nyligen tog fienden en 

 brygga af, som den begynte slå på en mil när Magdeburg, derigenom 

 han [hofmarskalken j är blifven Werder i Elben några mils väg mäg- 

 tig, hvilka han ock hafver låtit besätta; vidare är ock garnisonen 

 nogsamt förstärkt till omkring 4000 man, och kommer än dagligen 

 mer folk in: Så är likväl i staden stor oenighet, och af leda vid blo- 

 queringen delar sig borgerskapet i 3 factioner. En del är constant 

 och vill hålla sig till K. M. och vänta K. M:ts succurs, ehvad de ock 

 utstå måste; En del se på kurfursten af Sachsen och ville gerna slå 

 sig till hans hägn och de evangeliske furstarne : En del urgera att man 

 sig kejsaren skall accommodera, och gifva sig under hans devotion. I 

 ett sådant stadens tillstånd hafver Tilly sin marche mägta ting på- 

 skyndat. Men hvar han slår ändteligen till, hafve vi, som förbemäldt 

 är, ännu ingen visshet. En part mena, han nalkas derföre Leipzig, 

 att han deras consilia vill turbera, och om något af dem förehades, 

 det tidigt opprimera. En part mena, att han ock vill hindra kurfur- 

 fursten af Sachsen att kunna antaga sig Magdeburg, hvartill många 

 mena honom vara inclinerad och mycket solliciteras. Men hvad änd- 

 teligen härpå följer, gifver tiden" '). 



Imellertid ryckte Tilly fram mot Magdeburg, der han förenade 

 sig med den här, som under Pappenheim och grefve Wolf af Mans- 

 feld belägrade staden. Flera af dess utanverk voro redan eröfrade, då 

 Tilly, vid underrättelsen att Frankfurt vid Öder hotades af Gustaf 

 Adolf, hastigt bröt upp för att undsätta denna stad och, till kurfur- 

 stens af Brandenburg stora bestörtning, tog sin väg inåt Mark, der 

 Berlin derigenom hotades. Men redan i Juterbock möttes Tilly af tid- 

 ningen om Frankfurts eröfring af svenskarne, och då dessa äfven vid 

 Kiistrin, der de förskansat sig, spärrade honom vägen, samt han så- 

 lunda blott på en lång omväg genom Schlesien kunde närma sig 

 Gustaf Adolf, så återvände han till Magdeburg för att om möjligt be- 



1) Ofta anf. „Ai-kiv.", s. 725. 



