88 



beredde sig Gustaf Adolf att med sin hufvudstyrka skynda Magde- 

 burg till undsättning. I Frankfurt och Landsberg qvarlemnades till- 

 räckliga besättningar och vid Ktistrin en liten observationscorps till 

 passets bevakande. Den öfriga hären samlades den V n Maji vid 

 Köpnick, en liten stad vid Spree, ej långt från Berlin. Derifrån skic- 

 kades genast samma morgon grefve von Ortenburg till Berlin för att 

 underhandla med kurfursten af Brandenburg. "Och gick hans värf ut 

 på efterföljande punkter" (skrifver Grubbe i redan anförda relation af 

 d. 5 Maj): "Först att exponera de stora vigtiga orsaker K. M. hade 

 att så högt anhålla om Ktistrin, nemligen: l:mo) att ratio belli lärer, 

 det en krigsman icke skall lemna något pass på ryggen i andras hän- 

 der; 2:o) för Pommerns och Neumarks säkerhet; och 3:o) att K: M:s 

 egen person eljest skulle mägta hazarderas, om K. M. det passet in 

 aliorum arbitrio lemnade, och sig blotta lyckan committerade. Men 

 grefven är med complimenter dimitterad och samma dag tillbakakom- 

 men. Honom följde straxt markgrefve Sigismund och anhöll, att K. 

 M. ville låta dess commissarier komma med de kurfurstlige tillsam- 

 man. Hvarföre K. M. dagen efter lät fältmarskalken med d:r Stein- 

 berg begifva sig in till Berlin. Hvarest K. M. Kurfursten med hela 

 hofvet och fruntimnet på en half fjerdingsväg mött hafver; och der de 

 en stund hade talats vid och, som likt synes, någorledes vore ense, 

 följde K. M. Kurfursten in till gäst. Denna dagen och den följande 

 allt intill sent på aftonen hafver K. M. haft dispute om att komma 

 till en fullkomlig ändskap i denna saken. Orsaken hafver varit, att 

 kurfursten icke gerna hafver velat något K. M. cedera, utan på en 

 fullkomlig alliance. Och efter deruti allehanda difficulteter, särdeles 

 om directione belli, potisatione militum och refusione sumptuum, 

 infölle, och K. M. derefter icke kunde Magdeburgs undsättning upp- 

 skjuta; så är ändteligen i de punkter något aftal tills vidaje upp- 

 skjutet, och imellertid K. M. med kurfursten så förenad, att kurfur- 

 sten straxt emot K. M:ts revers [att återlemna fästningen] levererar 

 K. M. Spandaus fästning i händer. Vidare blifver commendeuren i 

 Ktistrin till fältmarskalken [Horn] hänvisad, honom på allt fall att 



af bundsförvandter, så ock correspondenter, och Wi ganske svage äro på personer 

 som skola föra pennan, så att de alla tillhopa under tiden icke hinna läsa de bref 

 och saker som ankomma, mycket mindre göra deröfver svar, hvarföre ock under tiden 

 mycket måste skrifvas på tyska som på annat språk och särdeles på latin för Wår 

 nations reputations skull, borde författas, — — — — — så skedde Oss fuller en 

 högnödig tjenst, om I nu kunden mista Nicodemi.,, I en annan kort derpå affattad 

 skrifvelse synes konungen hafva begärt, att A. Oxenstjerna sjelf måtte infinna sig hos 

 honom. (Se Arkiv. f. svensk, krigens hist., a. st. s. 425 o. ff.). 





