97 



af desse förrädare, och till 30 hus med sjelfva domen öfverblefne äro. 

 Qvinnor och barn hafva njutit med soldaterne en rätt, och skall på 

 tyranniet icke mått varit hafva. Desse behållne förrädare äro ock 

 mycket sargade, och sitta nu fångne och måste sig ransonera. Mar- 

 skalken blef straxt i retraiten från vallen dödskjuten, och är hans 

 kropp sedan at borgrarne kastad i ett antändt hus och tillika med 

 det förbränd. Administratorn är sargad, illa tracterad och fången. 

 Desslikes doktor Stallman och några få officerare. De andre äro 

 mest nederhuggna. Och ändock fienden hade lofvat en part qvarter, 

 och brukat dem att samla byte, äro de likväl sedan mestaparten ne- 

 derhuggne vordne. Detta är så Magdeburgs fatum." — I en följan- 

 de relation (af d. 25 Maj g. st. ) dels bekräftar, dels beriktigar Grubbe 

 dessa uppgifter. "Sist förmälde jag om Magdeburgs jemmerliga öfver- 

 gång," skrifver han i denna berättelse. "Och äro de circumstantier 

 mest sanne. Allenast vilja en part borgrarnes förräderi något excu- 

 sera. Deribland doktor Stallman, som är sitt fängelse undkommen 

 och väl hit till oss anländ, är den trovärdigaste. Och berätrar han 

 att äfven den 10:de dito, då borgrarne och mesta stadsfolket var i 

 kyrkan, hafver fienden attaquerat en borgrarnes post, hvilken antin- 

 gen för gudstjenstens skull, eller af förräderi, eller af negligentia var 

 förlåten, och således innan månge visste ens deraf trängt in i staden. 

 Då ock stadsporten straxt, antingen af förräderi eller eljest är öpp- 

 nad, och alltså, och än värre tillgånget, än jag fördetta gaf tillkänna. 

 Der äro icke öfver 10 eller 12 hus i staden och så några få fiskare- 

 kåtor som äro behållne, och så sjelfva domen. Allt det andra är i 

 grund ruineradt, och mesta folket ihjälslaget, uppbrändt, fördrunknadt; 

 hvilket som det är ett grufligt exempel, så bedje vi alla Gud innerli- 

 gen, att Han allt vidare syndastraff mildeligen afvända ville." 



Dagen efter Magdeburgs intagande skyndade Tilly att derom un- 

 derrätta kejsaren genom en skrifvelse, daterad Westerhausen den 21 

 Maj 1631. I denna skrifvelse säger sig Tilly icke blott sjelf åtskil- 

 liga gånger enträget hafva uppmanat staden och markgrefve Kristian 

 Wilhelm af Brandenburg att afstå från sitt förehafvande, utan äfven 

 hafva anmodat kurfurstarne af Sachsen och Brandenburg om deras in- 

 terposition. Men då allt detta blifvit utan påföljd och staden fram- 

 härdat i sin halsstarrighet, så hade man måst bruka älvar; och se- 

 dan löpgrafvarne med stor ansträngning blifvit approcherade ända till 

 stadsmurarne, hade man i krigsrådet enhälligt beslutat att från olika 

 håll storma staden. Den 20 Maj ("gestrigen tages") hade detta äfven 



