98 



6kett med framgång och obetydlig mansspillan å Tillys sida. Under den 

 härvid uppkomna villervallan hade en eldsvåda utbrutit, som inom 

 kort lagt större delen af staden i aska. Markgrefven Kristian Wil- 

 helm af Brandenburg hade blifvit sårad och tillfångatagen, den sven- 

 ska hofmarskalken Didrik von Falkenberg stupat, andra såväl sven- 

 ska som magdeburgska öfverstar och officerare äfvensom gemene sol- 

 dater och borgare dels stupat, dels blifvit tillfångatagne, och ingen 

 undkommit *). 



1) „Es hat zwar der Khönig auss Schwcclen sich ausserist bemiiehet, den Magdc- 

 burgern zu succuriren, des endts seine Armada zusammcn gcfiilirt, vnd bereits biss 

 vff ezliche Meil weegs nahe bey Magdcburg khommen, Masen Er alnoch in der 

 Marrkh-Brandenburg mit besagten seiner Armada sich in Persohn befindct vnd zwischen 

 Sarmundt vnd alten Brandenburg (auss weleher Stadt ich dass Keij. : Volckh hibeuor 

 gewiser Vrsachen halber abgefiihrt) vnd in selbigcr gegent iczo Logirt; Weillen man 

 abervff vorg:te Stadt mit aller macht getrungen hat, ist man Jme hierunter vorkhom- 

 men, vnd der succurs zu späth gcfallen." (Tillys nyss anf. bref i Statsark. i Wien.) 

 Sålunda erkänner Tilly sjelf, att Gustaf Adolf gjort allt hvad i hans förmåga står till 

 stadens räddning. Men Bensen vet bättre besked i denna sak! 



