122 



derbara klofällning; ty då en sådan klofällning, enligt hvad hitintills 

 är bekant, skulle ibland foglarna endast förekomma undantagsvis hos 

 Riporna, måste den i sanning benämnas underbar. Men låtom oss i 

 det följande underkasta denna fråga en närmare granskning, ur fy- 

 siologisk och icke ur teleologisk synpunkt. 



Att Dalripan om sommaren oftast är försedd med korta, och 

 trubbiga klor, om vintern deremot alltid, åtminstone här i norden, 

 der marken under denna tid af året är betäckt af snö, är utrustad 

 med långa, breda, undertill fördjupade och skarpkantade samt spetsiga 

 klor, är ett allmänt erkändt förhållande. Klor, hofvar, klöfvar, fjä- 

 drar, hår, öfverhud (ejridermis) m. m. höra, såsom väl bekant, till 

 hornväfnaden , hvilken utmärker sig genom välkända anatomiska och 

 fysiologiska karakterer. Alla dessa väfnader utvecklas ur celler, 

 ehuru cellformationen i fiere af dessa väfnader, i deras fullt utbildade 

 tillstånd, blir mer eller mindre otydlig, tillfölje af en metamorfos af 

 cellerne, hvilken beror af fysiska och kemiska förändringar af deras 

 form och sammansättning. Men om ock cellformationen , vid mikrosko- 

 pisk undersökning af någon af dessa väfnader, icke tydligt framträder, 

 kan denna framkallas genom användande af vissa kemiska reagens- 

 medel, såsom kaustikt natron, svafvelsyra m. m., hvarigenom cellfor- 

 mationen i dessa väfnader blifver satt utom allt tvifvel. Alla de delar, 

 som höra till hornväfnaden, kunna ur en viss synpunkt, indelas i så- 

 dana, hvilka periodiskt falla bort, och sådana, der detta icke är fallet. 

 Till den förra klassen höra epidermis, hår hos däggdjur och menni- 

 skan i en viss ålder, fjädrar hos foglar m. m., till den sednare nag- 

 lar, klor, hofvar, klöfvar, horn hos hornboskapen m. m. Öfverallt, 

 der dessa hornbildningar förekomma, äro de sammansatta af två la- 

 ger, det yttre, som utgör det egentliga hornlagret, hvarest cellerna 

 genom metamorfos mer eller mindre uppoffrat sin cellform, och det 

 inre eller cell-lagret (stratum Malpighii) , hvarest en sådan metamor- 

 fos ännu icke inträdt. Det förra eller hornlagret utvecklas ur cell- 

 lagret, som genom exsudation ur de ytliga kapillarkärlen i den när- 

 belägna delen af huden (corium) erhåller nytt material till cellernas 

 förökande i cell-lagret. Såsom bekant, äger hos menniskan en affjäll- 

 ning af de yttersta epidermislagren rum, utan att denna process är 

 bunden vid någon viss period. Förlusten af epidermis genom denna 

 affjällning ersattes genom transformation af de närmast hornlagret 

 belägna cellerna i cell-lagret. Denna process fortgår oaf brutet, genom 

 mekaniska inflytelser; de yttre lagren af öfverhuden aflägsnas, dervid 

 i samma förhållande de i cellagret ytligast belägna cellerna transfor- 



