188 



Fig. 16. 



Genom följande geometriska construction kunna vi bestämma ett 

 par af de för jemvigt erforderliga lägena hos krafterna P och Q . 

 Emedan Q, bör verka i liniens rigtning, så afsätta vi antingen på sjelf- 

 va AC eller på dess förlängning och från C räknadt en linie, hvars 



storlek må representera 

 denna kralt. Antag att 

 vi afsatt henne så, som 

 figuren utvisar. På tan- 

 genten AB taga vi nu 

 en punkt a efter behag 

 och fälla derifrån en vin- 

 kelrät linie Aa u mot AC 

 På förlängningen af AC 

 afsätta vi vidare ett styc- 

 ke Cc l = Aa n . Hvarje 

 punkt i hela det plan, 

 som är vinkelrätt mot 

 AC och går genom punk- 

 ten c 1? motsvarar denna enda punkt a på tangenten AB, och kraft- 

 momentet i C blifver Qy.(Cc x ). Jemvigtseqvationen är, om vi kalla 

 kraftens väg i A Aa v , 



P x (Aa { ) + Q x (Cc x ) = , 



och denna eqvation visar, att emedan vi gjort Cc x positiv, så bör Aa x 

 vara negativ och till numerisk valör lika med fjerde proportionalen i 

 analogien 



P:Q = Cc x : £. 



Representeras kraften P genom en rät linie och den ifrågavarande 

 fjerde proportionalen sökes, samt med denna såsom radie och med A 

 till medelpunkt en cirkel uppritas; om vidare på Aa en annan cirkel 

 beskrifves; ytterligare från skärningspunkterna a v tvenne räta linier 

 Aa x dragas; samt slutligen på deras förlängningar afsättas stycken af 

 längden P: så betecknar hvar och en af rigtningarna AP en sådan 

 rigtning, i hvilken kraften P tillsamman med Q, håller linien i jemvigt. 



28. Analogt med det, som sades i § (26), behöfver icke heller i frå- 

 ga om en linies jemvigt uttryckligen tillkännagifvas, att liniens änd- 

 punkter röra sig utefter curvor, ytor eller äro fria; det är nog, om detta 

 implicit ligger i de eqvationer, som uttrycka relationerna mellan änd- 

 punkternas coordinater, och så ofta detta är förhållandet, är nöd- 



