215 



(67) 





(68) 



"n-l v-^5 II t " z *5 *i ) .Vj 5 ~i • • • • &m 2/ai ~a) — U 5 



i hvilka livar och en af iunctionerna F k+i . . . F n -\ har sin fullt be- 

 stämda, om också för oss okända form. Vidare är lika tydligt, att, 

 om man förenar systemets punkter medelst ett nytt samband af sådan 

 beskaffenhet, att detta å ena sidan inskränker de för systemet möjliga 

 rörelsesätten till just det enda, som har sin lag i eqvationerna (67) 

 och (68), och å andra sidan hvarken underhjelper eller motarbetar de 

 på systemet anbragta krafternas verkan, så måste systemet efter till- 

 komsten af detta nya samband, lika väl som förut, af krafterna brin- 

 gas ur jemvigtem 



Låtom oss nu antaga, att systemet under den gjorda förutsätt- 

 ningen kommer i rörelse och dervid lyder den lag, som har sitt ut- 

 tryck i eqvationerna (67) och (68). Vi vilja i detta fall förena syste- 

 mets punkter genom ett nytt samband, som icke tillåter någon annan 

 än den ponerade rörelsen och hvarken befordrar eller förhindrar den- 

 na; således genom ett samband, som är af den natur, att mot hvarje 

 läge, som en af systemets punkter i ett visst tidsmoment innehar, 

 svarar i samma tidsmoment ett fullt bestämdt läge hos hvar och en 

 af systemets öfriga punkter. Naturligtvis äger detta nya samband sitt 

 analytiska uttryck just i de eqvationer (68), hvilka i förening med 

 eqvationerna (67) bestämma beskaffenheten af den rörelse, som till 

 följe af det nya sambandet är den enda möjliga. 



