241 



Här inbjöds jag af Prosten Sommerfelt, en son af den utmärkte 

 Botanisten, att i hans hem taga hufvudqvarter under sommaren, och 

 jag begagnade mig så mycket heldre häraf, som jag från denna punkt 

 kunde, så att säga, beherrska ej blott T ana-dalen, utan äfven hela 

 Varanger-fjorden, och med lätthet anställa utflygter åt alla håll, äfven- 

 som derföre att dessa trakter endast hastigt blifvit genomresta af de 

 få botanister, som besökt Öst-Finmarken och som hufvudsakligen uppe- 

 hållit sig längre ut i fjorden såsom kring Wardöe och Wadsöe. Här- 

 till kom ej blott, att jag genom ett besök i Wadsöe snart nog blef 

 öfvertygad om, att längre ut i fjorden våren vida mindre utvecklat 

 sig, utan äfven att jag i Prosten Sommerfelt fann såväl ett angenämt 

 och nyttigt sällskap som en god och väl behöflig tolk. För att nem- 

 li^en kunna alldeles obehindradt resa i dessa trakter, måste man be- 

 sitta en ganska ovanlig språkkunskap af ej blott Norska och Lappska, 

 utan äfven Finska och antingen Ryska eller åtminstone "Russisk" 

 d. v. s. den förvrängda Norska med Ryska ändelser, som här af all- 

 mogen begagnas vid samtal med de från Archangel och Kola med 

 mjöl hitkommande handlande, och som Ryssarne anse för en fullgod 

 Norska, liksom Norrmännen för en lika förträfflig Ryska. För mig, 

 som i denna babyloniska språkförbistring var alldeles främmande, var 

 derföre denna hjelp högst välkommen, och saknaden deraf kändes 

 ganska lifligt på de vandringar, som jag företog antingen ensam eller 

 åtföljd af ett par lappska eller finska, bärare, hvilka ej förstodo eller, 

 såsom de uttryckte sig, ej "hörde" Norska. 



Häromkring företog jag nu dagligen exkursioner under hela som- 

 maren, med undantag af några få längre utflygter, hvilka jag särskildt 

 skall omnämna. Vegetationen fortskred, oaktadt den låga temperatu- 

 ren, genom det ständiga solljuset dag och natt ganska fort, så att 

 redan i medlet af Juli en liflig grönska utbredde sig ej blott på de 

 frodiga strandängarne utan äfven på de björkklädda sluttningarna af 

 fjällen, som på obetydligt afstånd från hafvet omkransa detsamma med 

 sina under en stor del af denna sommar snöiga hjessor. Den torftig- 

 het, som man vanligen föreställer sig råda i dessa trakters växtverld, 

 finnes alldeles icke till, utan man måste snarare förvånas, att en så 

 frodig gräsväxt och en så skiftande färgprakt, som visar sig isynnerhet 

 vid bäckarne i den nedre björkregionen, kan finnas så nära nordpolen. 

 Härtill kommer en ofantlig liflighet i djurverlden, ty oafsedt den nästan 

 fabelaktiga mängden af hafvets innevånare, såväl af lägre hafsdjur, 

 som af fiskar och sjöfoglar, visar sig på land en stor rikedom af hög- 

 nordiska fogelarter, hvilka öfverallt fylla de täta pilsnåren och björk- 



